Top 10 zajímavostí

Královský palác a Wat Phra K Tyto budovy představují nejstarší a nejkrásnější architekturu ve městě

Národní muzeum Royal Barge Nabízí pohled na vodní svět obřadů a slavností

Wat Traimit V chrámu najdete sochu Buddhy vážící 5,5 tuny

Khao San Road Největší a nejoblíbenější asijský cestovatelský cíl

„Zámeček Vimanmek“ Zámeček postavený z týkového dřeva je nejkrásnějším příkladem spojení viktoriánské a thajské architektury

Dům Jima Thompsona Navštivte dům slavného přistěhovalce plný krásného umění a starožitností

Thonburi Pestrobarevné dlouhé lodě zajišťují dopravu po síti kanálů a nabízejí jiný pohled na město

Svatyně Erawan Kombinuje tradiční uctívání duchů a hinduismus

Národní muzeum Tato majestátní budova zobrazuje a dokumentuje každé období thajské historie

Wat Pho V nejstarším chrámu v Bangkoku se nachází nejdelší ležící Buddha v Thajsku

Ideální den v Bangkoku

8.30 Snídaně

Vstaňte brzy, vyzrajte na vedro a vychutnejte si větřík vanoucí od řeky při snídani na terase podniku Mandarin Oriental. Z nejslavnějšího hotelu v Bangkoku na vás dýchne historie a lodě vytváří pěknou kulisu.

9.30 Čínská čtvrť

Stačí 15 minut jízdy taxíkem a jste u Wat Mangkon Kamalawat, největšího a nejvýznamnějšího chrámu v Čínské čtvrti. Po jeho prohlídce se projděte po historické ulici Soi Itsaranuphap, kde najdete 200 let starý trh, spoustu pouličních restaurací a okusíte čínskou kulturu.

11.30 Umělecké výstavy

Poté jeďte taxíkem do Bangkok Art & Culture Centre (bangkockého uměleckého a kulturního centra), kde se na několika podlažích pořádají krátkodobé výstavy prací místních i zahraničních autorů. Galerie obvykle představuje nejen známé umělce, ale i vycházející hvězdy thajské umělecké scény.

12.30 Siamské náměstí

Oblast kolem Siamského náměstí ohraničuje centrální bangkockou nákupní zónu. Chcete-li zajít někam na oběd, je z čeho vybírat. Dobrou volbou je zdejší jídelní zóna v prvním patře nákupního centra Siam Paragon, kde je velký výběr lokálních pouličních jídel za rozumné ceny, navíc v komfortním klimatizovaném prostředí.

13.30 Ocean World

V suterénu Siam Paragon se nachází podmořský svět, jehož akvária jsou domovem více než 30 000 mořských druhů. Můžete se tady projet na lodi se skleněným dnem, potápět se se žraloky a obdivovat jihoafrické tučňáky.

14.30 Nákupy

Siam Paragon je jen jedním z mnoha nákupních center v této oblasti. Vybere si zde každý – ať už vás zajímají poslední výkřiky módy či techniky, koření nebo kopie uměleckých děl místních autorů. K přecházení mezi několika nákupními centry můžete využít spojovací rampy.

16.00 Čas na hýčkání

Po dlouhém dni není nic lepšího než relaxační masáž. Bangkok je plný příležitostí nechat se hýčkat. Nedaleký hotel Grand Hyatt Erawan má luxusní střešní denní lázně, zatímco na Siamském náměstí se nachází řada pouličních masážních salonů, které uleví bolavým končetinám.

17.30 Koktejly při západu slunce

Navštivte Sirocco, restauraci a bar v 63. patře výškové budovy, ležící ve výšce 300 metrů. Nabízí úžasný výhled a koktejly, které si nejlépe vychutnáte při západu slunce. Můžete zde zůstat i na večeři – nebo se vydejte na pětiminutovou procházku k podniku Harmonique, kde si můžete vybrat ze široké nabídky thajského jídla.

21.00 Noční život

Maggie Choo’s na konci ulice Silom Road je jedním z nejprestižnějších a nejnápadnějších podniků ve městě. Vychází z vize elegantní Šanghaje 30. let 20. století a nabízí trochu dekadentní atmosféru, skvělou hudbu a výborné pití. Můžete se zde i najíst.

Úvod

Bangkok je jedním z nejzajímavějších a nejdynamičtějších měst jihovýchodní Asie. Rapidní hospodářský růst v 80. a 90. letech 20. století přinesl klimatizovaná nákupní centra, nadzemní i podzemní městské železnice a světové architektonické experimenty. Těžká recese koncem 90. let 20. století téměř paralyzovala ekonomiku, vyvolala však vnitřní uměleckou renesanci, která zahrnovala kritiky oslavovanou novou vlnu v thajském filmu a explozi nezávislé hudby. V posledních letech došlo k obnově hospodářského růstu a rychlé výstavbě, ale také k sociálním nepokojům a masovým demonstracím. Navzdory těmto problémům Bangkok nadále přitahuje zvědavé návštěvníky svým jedinečným spojením duchovní, tělesné a podnikatelské sféry.

Osobité hlavní město

Centrální Bangkok, klenoucí se přes deltu řeky Chao Phraya, se rozkládá na ploše 1 569 km^2 a rozrůstá se i do provincií Nonthaburi, Samut Prakan a Samut Sakhon. Řeky a přítoky ze severního a středního Thajska se vlévají do řeky Chao Phraya, která následně ústí do Thajského zálivu, rozlehlé slepé uličky Jihočínského moře, vzdáleného jen několik kilometrů od centrálního Bangkoku.

Hlavní město je ze tří stran obklopeno rozsáhlou, vlhkou a úrodnou plošinou známou jako „rýžová miska Asie“ – pěstuje se zde více rýže než v jakékoli jiné oblasti srovnatelné velikosti v Asii. Thajsko je minimálně v posledních 30 letech největším vývozcem rýže na světě. Rozlehlá pavučina přírodních a umělých kanálů se vějířovitě roztahuje přes tuto dusnou říční deltu o rozloze několika stovek km^2. Tyto temně zelené vodní kanály křižující město ve všech směrech vyvolávají pocit paralelního vesmíru, v němž se Siam 18. století střetává s Thajskem 21. století.

„Nebeský vlak“ jedoucí v noci přes město

Hlavní město je spravováno jako zcela samostatná provincie a má jediného voleného guvernéra v celé zemi (ostatní provinciální guvernéři jsou vždy jmenováni ministerstvem). Svoboda tisku, kterou mu sousední národy mohou jen závidět, činí z Bangkoku největší základnu pro zahraniční mediální dopisovatele z celého světa. Město je vstupní branou pro investice do sousedního Vietnamu, Kambodže, Laosu a Myanmaru a slouží také jako finanční centrum pro pevninskou jihovýchodní Asii.

Bezprostřednímu centru města dominuje bankovnictví, finančnictví, velkoobchod i maloobchod, doprava, cestovní ruch a energetika. Okolní metropolitní oblast se věnuje výrobě, zpracování potravin a intenzivnímu zemědělství. Průměrný příjem na hlavu je v metropolitním Bangkoku mnohem vyšší než ve zbytku země.

Údaje o nechvalně proslulé bangkocké ekonomice založené na nočním životě se těžko ověřují. Když Longmanův Slovník současné angličtiny definoval Bangkok jako „místo, kde je mnoho prostitutek“, Thajci podali diplomatický protest a pořádali demonstrace před britskou ambasádou. Longman stáhl problematické vydání z oběhu, tento trapný omyl se ale opakoval o několik let později, když Encarta společnosti Microsoft označila Bangkok za „komerční sexuální centrum“, což vedlo k žalobě a následnému přepracování hesla.

Obyvatelstvo

Oficiálně bývá počet obyvatel metropolitního Bangkoku odhadován na více než 8 milionů, i když někteří tvrdí, že toto číslo může být až o 7 milionů vyšší, jelikož je zde mnoho neregistrovaných obyvatel. Turisty nepřekvapí zjištění, že jeden z osmi Thajců žije v Bangkoku nebo že se zde koncentruje 60 % bohatství země.

Etničtí Thajci s thajštinou jako mateřským jazykem tvoří jen něco málo přes polovinu obyvatel města. Jsou páteří Bangkoku zejména v oblasti manuální pracovní síly, autodopravy a říční dopravy.

Na plovoucím trhu

Až čtvrtina obyvatel města má čínské nebo smíšené thajsko-čínské předky. Mnoho obyvatel čínsko-thajského původu mluví jak thajsky, tak některým z čínských dialektů. Čínský vliv je natolik silný, že si v některých oblastech města – jako je například Yaowarat, bangkocká Čínská čtvrť, nebo Pathumwan, nejbohatší okrsek ve městě – připadáte jako v Hongkongu nebo Singapuru. V těchto oblastech jsou Číňané většinou zapojeni do všech oblastí obchodu, od velkoobchodu s automobilovými díly až po výrobu špičkových kuchyňských potřeb. V jiných částech města dominují vysokoškolskému vzdělávání, mezinárodnímu obchodu, bankovnictví a úřednickým profesím obecně.

Druhá největší asijská menšina v Bangkoku se hlásí k jihoasijskému původu, většina z jejích příslušníků má vazby na severní Indii, a to včetně mnoha Sikhů, kteří emigrovali v roce 1947 při rozdělení Indie. Mnoho jihoasijských obyvatel města žije ve čtvrtích Pahurat nebo Bang Rak. V obou oblastech provozují velké množství úspěšných maloobchodních podniků.

Lidé ze Středního východu se pravděpodobně dostali do Thajska dříve než ostatní etnické skupiny, dokonce i před samotnými Thajci. Již v prvních letech křesťanského milénia totiž obchodovali podél thajského pobřeží. První světová ropná krize v 70. letech 20. století zaznamenala obnovení arabských obchodních zájmů v Bangkoku a dnes se v oblasti známé jako Nana projevuje vysoká koncentrace obyvatel i turistů ze Středního východu.

Obyvatel Bangkoku s evropskými kořeny je zhruba 45 000. Převážná většina z nich pobývá v Thajsku jen několik měsíců nebo let, míří sem pracovně nebo za studiem. S ohledem na významné role svých zemí při raném rozvoji města se může zdát, že mezi nejprominentnější obyvatele patří Němci a Britové.

Náboženství

Asi 92 % obyvatel Bangkoku vyznává théravádový buddhismus, nejstarší a nejtradičnější odnož buddhismu na světě. Když se budete brzy ráno procházet po ulicích Bangkoku, narazíte po celém městě na řadu mnichů, kteří se věnují každodennímu obcházení domů s prosbou o almužnu. Od thajských mužů se očekává, že si alespoň jednou v životě na čas obléknou klášterní roucho. Někteří z nich vstupují do kláštera dvakrát, poprvé ještě před dospíváním, aby jako novici dali slib, a poté jako plně vysvěcení mniši kvůli dalšímu slibu, přibližně po dosažení věku 20 let.

Thajští buddhisté věří, že jednotlivci si své cesty k nibbana (nirváně) budují sami pomocí kombinace dobré práce, meditace a studia dhammy nebo buddhistické filozofie.

Co je to wat?

V Bangkoku najdete více než 300 buddhistických klášterů (wat v thajštině), z nichž každý tvoří zdí obehnaný areál s několika budovami postavenými v tradičním thajském stylu, se strmě stoupajícími střechami a barevnými interiérovými freskami.

Zeleně zbarvené kupole cibulovitého tvaru patří mešitám a označují přilehlé sousedství jako muslimské, zatímco zářivě barevné a zdobně vyřezávané věžičky značí hinduistický chrám. Půjdete-li po ulici Chakkraphet, dojdete k Sri Gurusingh Sabha, sikhskému chrámu, v němž jsou vítáni i turisté. V průběhu staletí se v Bangkoku uchytilo i několik křesťanských kostelů, které se nacházejí poblíž břehů řeky Chao Phraya. V Čínské čtvrti najdete velké kruhové dveře hustě popsané čínskými znaky, které jsou lemovány červenými papírovými lucernami. Označují san jao, čínské chrámy věnované uctívání buddhistických, taoistických a konfuciánských božstev.

Něco pro každého

Bangkok je nejen rozsáhlý, ale i různorodý a svým návštěvníkům zaručuje, že se zde nikdy nebudou nudit. Po městě se lze pohybovat po vodních kanálech z 18. století, vzduchem na palubě elegantního Skytrain (nebeského vlaku) nebo pod zemí v supermoderním metru Metropolitan Rapid Transit Authority (MRTA). Když přijde hlad, máte na výběr z řady restaurací nabízejících jídla různých kuchyní. Večer můžete navštívit klasické thajské taneční představení v maskách a noc zakončit v nočním klubu, kde zní ty nejnovější hity. Jedním z velkých lákadel je nakupování – město nabízí vše, od na míru šitých obleků až po asijské starožitnosti, za ceny, s nimiž nemůže soupeřit žádná jiná asijská metropole.

Stručná historie

Bangkok byl založen sotva před 200 lety, proto si nemůže nárokovat starobylý původ. Za svou relativně krátkou historii však zažil proměnu z malé obchodní vesnice na břehu řeky v zřejmě nejdynamičtější a nejpestrobarevnější hlavní město jihovýchodní Asie.

Předchůdci Bangkoku

Politická a kulturní identita Bangkoku se původně začala formovat 86 km proti proudu řeky v Ajuthaji, královském hlavním městě Siamu – tehdejšího Thajska – v letech 1350 až 1767. Ajuthaja, obklopená řekami s přístupem do Thajského zálivu, vzkvétala jako námořní přístav, který lákal nizozemské, portugalské, francouzské, anglické, čínské a japonské kupce. Na konci 17. století měla Ajuthaja 1 milion obyvatel a byla jedním z nejbohatších a nejmocnějších měst v Asii.

Po čtyři staletí se několik evropských mocností pokoušelo vybudovat koloniální vztahy s královstvím Siamu, avšak bez úspěchu. Barmská armáda si nakonec v roce 1767 hlavní město podrobila a zničila většinu buddhistických chrámů a královských budov v Ajuthaji.

Wat Rachaburana v noci v historickém parku Ajuthaja

Založení nového hlavního města

Čtyři roky po této zničující porážce se Siamové opět sjednotili pod vedením Taksina, thajsko-čínského generála, který se rozhodl přesunout hlavní město dále na jih podél řeky Chao Phraya, blíže k Siamskému zálivu. Město Thon Buri Si Mahasamut, založené o 200 let dříve skupinou zámožných Thajců, kteří z něj během vlády Ajuthaje udělali významné obchodní centrum, byla logická volba.

V obavě, že Thajsko bude bezbranné vůči dalším barmským útokům ze západu, přesunul v roce 1782 Taksinův nástupce Chao Phraya Chakri hlavní město do menší osady známé jako Bang Makok, podle makok (olivovníků), které tam rostly v hojném počtu. Jako první panovník nové královské dynastie Chakri, která v zemi vládne dodnes, byl Phraya Chakri později titulovaný jako král Ráma I.

Za vlády krále Rámy I. Siamové postavili nový královský palác a 10 km městských hradeb a také vykopali systém kanálů, aby vytvořili vodním příkopem obehnaný královský „ostrov“ známý jako Ko Rattanakosin. Části 4,5 m silných hradeb je stále možné vidět poblíž chrámu Wat Saket a Zlaté hory a podél řeky Chao Phraya. Voda ve vodním příkopu stále líně plyne okolo původní královské čtvrti.

Přesměrování řeky

K jedné z největších fyzických proměn města došlo na konci 18. století při hloubení průplavu, který vytvořil zkratku přes velký meandr řeky Chao Phraya, čímž se urychlila vodní doprava na sever.

Původní tok řeky Chao Phraya tímto meandrem postupně změnil svůj směr a většina vody teče novou zkratkou. Dnes si většina návštěvníků a rezidentů neuvědomuje, že úsek řeky tekoucí přímo západně od Ko Rattanakosin je technicky vzato umělým kanálem. Původní záhyb řeky, který je dnes považován za khlong (průplav), získal jméno Khlong Bangkok Noi.

Stará mapa vodních kanálů

Řemeslníci, kteří přežili drancování města Ajuthaja, postavili několik nádherných chrámů a královské administrativní budovy pro nové hlavní město. V roce 1785 dostalo město nové jméno: Krungthep mahanakhon bowon rattanakosin mahintara ayu-thaya mahadilok popnopparat ratchathani burirom udomratchaniwet mahasathan amonpima avatansathir sakkathatitya visnukamprasit. Tento název se překládá jako „Velké město andělů, zdroj božských drahokamů, nedobytná rozlehlá země, velká a prominentní říše, královské a nádherné hlavní město, sídlo devíti vznešených klenotů, nejvyšší královské obydlí a majestátní palác, božský útulek a živé místo převtělených duchů“.

Zahraniční obchodníci nadále nazývali hlavní město Bang Makok, což bylo později zkomoleno na „Bangkok“, jméno, pod kterým je dnes město ve světě známé. Thajci obvykle používají zkrácenou verzi původního jména Krung Thep (Město andělů).

Králové Ráma II. a Ráma III. nařídili stavbu dalších chrámů a vykopáním dalších vodních kanálů byl zvětšen systém řek, potoků a přírodních vodních kanálů obklopujících hlavní město.

Městu dominovala vodní doprava, kterou doplňovala nedostačující síť pěších stezek, a to až do poloviny 19. století. V reakci na žádosti diplomatů a mezinárodních obchodníků vybudoval v polovině 19. století Ráma IV. (král Mongkut, 1851–68) hrstku cest vhodných pro koňské povozy a rikši. Prvním a nejambicióznějším silničním projektem na dalších téměř sto let byla Charoen Krung Road (známá také jako Nová silnice), která vedla 10 km jižně od Wat Pho podél východního břehu řeky Chao Phraya. Tento pruh ručně položených dlažebních kostek, jehož výstavba trvala čtyři roky, se nakonec přizpůsobil tramvajím i prvním automobilům.

Nádraží Hua Lamphong postavené podle projektu Holanďanů

Ráma V. (král Chulalongkorn, 1868–1910) nechal přistavět mnohem širší Ratchadamnoen Klang. Ta měla představovat vhodnou královskou promenádu, vytvořenou po vzoru Champs-

-Élysées a lemovanou okrasnými zahradami, mezi Královským palácem a rozšiřujícím se obchodním centrem na východ od Ko Rattanakosin.

Navzdory své nevelké rozloze spravovalo hlavní město mnohem větší království Siam, které se v té době rozšířilo do částí dnešního Laosu, Kambodže a Malajsie. Ještě působivější byla schopnost siamských panovníků odolávat neustálému a občas velmi intenzivnímu tlaku Portugalců, Holanďanů, Francouzů a Angličanů, kteří chtěli přidat Siam do svých koloniálních sbírek. Koncem 19. století nastolily Francie a Anglie imperiální nadvládu ve všech sousedních zemích Siamu – Francouzi v Indočíně a Angličané v Barmě a Malajsku.

Revoluce, převrat a protipřevrat

V roce 1924 vytvořila hrstka thajských studentů v Paříži skupinu, která se scházela, aby debatovala o plánech na budoucí siamskou vládu podle vzoru západních demokracií. Po dokončení studia a návratu do Bangkoku tři z těchto studentů – právník Pridi Banomyong a vojenští důstojníci Phibun Songkhram a Prayun Phamonmontri – založili ilegální „Lidovou stranu“, která se zaměřila na svržení siamského vládního systému. Lidová strana našla ochotného komplice v Rámovi VII. a nekrvavá revoluce v roce 1932 proměnila Thajsko z absolutistické monarchie v konstituční monarchii.

Mezinárodní vliv

To, že Bangkok dokázal zachovat nezávislost Siamu, znamenalo, že království mohlo svobodně využívat talentu architektů budov či dopravního staveb ze všech koutů světa. Je to svoboda, která pomáhá vysvětlit obrovskou rozmanitost – plánovanou i neplánovanou – v dnešním hlavním městě.

Němci byli najati, aby navrhli a postavili železnice vycházející z hlavního města, zatímco Holanďané přispěli k hlavní železniční stanici v Bangkoku, která je dnes považována za malé mistrovské dílo městského art deca. Američané v Siamu v roce 1844 zřídili první tiskařský lis spolu s prvními novinami v království. První thajské noviny Darunovadha se objevily v roce 1874 a v roce 1900 v Bangkoku vycházely tři deníky – Bangkok Times, Siam Observer a Siam Free Press.

Královské čluny po korunovaci krále Rámy VII. v roce 1925

Moc lidu hraje významnou roli v současné thajské politice

Demokratické boje

Historické milníky

1548

Ajuthajští obchodníci založili na březích řeky Chao Phraya, nedaleko dnešního Bangkoku, osadu Thon Buri Si Mahasamut.

1767

Barmská vojska plení města a vyhlásí Thonburi novým hlavním městem.

1782

Ráma I. přesouvá královské hlavní město do Bang Makoku.

1909

Siam vyžaduje přijetí thajských příjmení pro všechny občany.

1910–25

Základní vzdělání se stává povinným za vlády krále Rámy VI.

1932

Nekrvavá revoluce mění Siam v konstituční monarchii.

1938

Polní maršál Phibun Songkhram se stává prvním premiérem; jméno země se mění na Thajsko.

1964–73

USA zakládá v Thajsku několik vojenských základen.

1973

Je zvolena civilní vláda vedená akademikem Kukritem Pramojem.

1976

Po smrti stovek demonstrantů na univerzitě Thammasat přebírá thajské vojsko kontrolu nad vládou.

1992

Civilisté získávají kontrolu nad vládou zpět.

1997

Prudká devalvace thajské měny vede k ekonomickému krachu.

2001

Nová strana Thai Rak Thai (TRT) jasně vítězí ve volbách.

2006

Vojenský převrat sesazuje Thaksina a TRT.

2007

TRT je zakázána, PPP vítězí ve všeobecných volbách.

2008

PPP je donucena opustit vládu. Novým premiérem země se stává Abhisit Vejjajiva z Demokratické strany.

2009

Thaksinovi příznivci narušují summit ASEAN.

2010

Tisíce demonstrantů v červených košilích okupují části Bangkoku.

2011

Thaksinova sestra Yingluck, předsedkyně strany Pheu Thai, se stává první thajskou premiérkou.

2012–13

Pokus strany Pheu Thai změnit ústavu a schválit amnestii se považuje za Thaksinův pokus o opětovné získání majetku a návrat do země. Pokračují demonstrace pro Thaksina i proti Thaksinovi.

2014

Ústavní soud odvolává Yingluck z úřadu. Armáda zahajuje další puč.

2016

Král Bhumibol Adulyadej umírá, což přispívá k další nestabilitě země. Novým panovníkem se stává Vajiralongkorn.

2017

Král podepisuje provojenskou ústavu. Korunovace Vajiralongkorna.

Table of Contents

Top 10 zajímavostí

Ideální den v Bangkoku

Úvod

Osobité hlavní město

Obyvatelstvo

Náboženství

Něco pro každého

Stručná historie

Předchůdci Bangkoku

Založení nového hlavního města

Revoluce, převrat a protipřevrat

Demokratické boje

Historické milníky

Zajímavosti