TOP 10 zajímavostí

Hrad Toompea

Od 13. století představoval centrum moci. I dnes zde sídlí estonský parlament (strana 28)

Vyhlídkové terasy Toompea

Užijte si pohádkové panoráma (strana 34)

Katedrála Panny Marie

Gotická architektura a pohnutá historie jsou pro tuto majestátní luteránskou katedrálu charakteristické (strana 33)

Radnice

Mezi její poklady patří úchvatné středověké dřevořezby (strana 37)

Chrám svatého Ducha

Jeho zlatomodrý orloj ukazuje čas už od začátku 17. století (strana 40)

Katedrála Alexandra Něvského

Nejpůsobivější pravoslavný kostel v Estonsku ( strana 28)

Radniční náměstí

Kdysi hlavní tržiště v Tallinnu je stále srdcem Starého Města (strana 36)

Kumu

Estonské výtvarné umění můžete zhlédnout v nejimpozantnějším muzeu umění v Tallinnu (strana 61)

Kadriorský palác

Letní sídlo Petra Velikého je připomínkou carského Ruska (strana 59)

Přístav pro hydroplány

Prozkoumejte obrovské námořní muzeum a historické lodě (strana 57)

Ideální Den v Tallinnu

9.00

Snídaně

Dejte si poctivou snídani v hotelu, třeba párečky a sledě, nebo vyrazte na kávu a pečivo do kavárny ve středověkém stylu na rohu Radničního náměstí. Na tomto prostranství najdete také kámen značící střed Tallinnu. Pokuste se od něj natáhnout tak, abyste viděli pět městských věží.

9.30

Na pahorek Toompea

Udělejte si pohodový výstup na Pikk jalg, kde můžete v ranním světle zahlédnout cibulovité kupole katedrály Alexandra Něvského. Poté se proderte davem na vyhlídkové terasy a udělejte si fotografie střech Starého Města.

10.30

Staré Město

Vydejte se dlážděnými uličkami dolní části města směrem na jih a zjistěte, kolik pestrobarevných dveří se tu nachází. Zastavte se v cechovním sále sv. Knuta na adrese Pikk 17 nebo v tallinnském městském muzeu na Vene 17 pro hlubší historický přehled.

12.30

Za nákupy

Vydejte se do pasáže sv. Kateřiny. Ve zdejších ateliérech můžete pozorovat umělce při práci. Prohlédněte si zboží u hradeb Müürivahe na vlněném trhu a najděte ten pravý suvenýr. Pokud máte hlad, zakousněte něco v podniku Controvento (viz str. 104) nebo v některé z restaurací na ulici Venet.

14.00

Kadriorg

Vydejte se tramvají č. 1 do parku Kadriorg, projděte se po jeho cestičkách, nakrmte kachny u nádrže a prohlédněte si pečlivě udržované květinové záhony za Kadriorským palácem. Pokud vám to čas dovolí, vydejte se k památníku Russalka mälestussammas a zahleďte se na Tallinnskou zátoku.

15.30

Dávka kultury

Dopřejte potěšení i své kreativní stránce a navštivte alespoň některá nebo rovnou všechna umělecká muzea Kadriorgu – samotný palác s jeho zahraniční uměleckou sbírkou, Mikkel s mimořádnou sbírkou porcelánu a estonskou národní galerii Kumu.

18.00

Historické stolování

Vraťte se tramvají zpět směrem ke Starému Městu nebo se vydejte po ulici Narva, abyste viděli současné hranice města. Udělejte si zajížďku do hotelu Radisson Blu na adrese Rävala 3, jehož kavárna nacházející se ve 24. podlaží nabízí krásné výhledy. Hlad můžete zahnat ve zdejší proslulé středověké restauraci Olde Hansa nebo v její stejně rušné sousedce Peppersack (viz str. 107) . Obě restaurace se nacházejí v krásných domech pocházejících z hanzovní éry.

20.00

Zajděte si na skleničku

Užijte si atmosféru nočního náměstí, kdy se místní zahrádky začínají plnit lidmi. Pak zamiřte do ulic Suur-Karja a Väike-Karja, kde můžete začít prohlídku místních barů, třeba těch s nejpodivnější výzdobou. Podzemní hospoda Karja Kelder (Väike-Karja 1) má nejútulnější atmosféru a můžete zde ochutnat různá estonská piva, zatímco Nimeta (Suur-Karja 4) je zaručeným párty místem pro zahraniční návštěvníky.

23.00

Sklenička před spaním

Večer zakončete posledním pivem, skleničkou vína nebo panákem ve Vana Tallinna, jednom ze stylových městských vinných barů, nebo se vydejte do Clayhills (Pikk 13) za živou hudbou.

Úvod

Tallinn se zařadil mezi nejnavštěvovanější evropské destinace, protože je prodchnutý historií, pulzuje energií a září pohádkovým kouzlem. Jedinečnou atmosféru města vytvářejí pokroková umělecká scéna, přírodní krásy zdejších parků a pobřeží, rušný noční život a aura postsovětského státu. Tohle všechno – a také skutečnost, že se dá projít pěšky – činí z Tallinnu ideální volbu pro dovolenou ve městě.

Toto útulné město na jižním pobřeží Finského zálivu, které má jen 450 000 obyvatel, zaujímá záviděníhodné postavení brány do regionu. Jeho nejbližší soused, Helsinky, je vzdálen pouhých 90 minut lodí a do Stockholmu nebo Petrohradu se dostanete nočním trajektem. Riga, hlavní město Lotyšska, je vzdálená asi pět hodin cesty autobusem.

Radniční věž v centru tallinnského Starého Města

Tallinn vždy hrál roli důležitého přístavu. Byl to hlavní rys tohoto města už od začátku 13. století, kdy dánská vojska a němečtí křižáci napadli Estonsko a položili základy velkého komerčního centra. Brzy poté se Tallinn stal členem hanzy, což bylo v dobách středověku mimořádně důležité sdružení obchodních měst. Ve 14. a 15. století Tallinn zbohatl jako prostředník obchodu mezi západní Evropou a ruským Novgorodem. V následujících stoletích však toto atraktivní přístavní město dobyla postupně Švédská říše, Ruská říše a Sovětský svaz, což výrazně přispívalo k utváření tallinnského městského prostředí.

Středověké podmínky, moderní hranice

Není pochyb o tom, že nejvzácnějším pokladem Tallinnu jsou pozůstatky středověkého Starého Města. Jedná se o okouzlující oblast s úzkými uličkami a malými náměstími, starými domky a vysoko se tyčícími věžemi kostelů, které jsou ukryté za stoletými městskými hradbami. Navzdory staletím obchodu, válek a politických změn si Tallinn, na rozdíl od jiných evropských měst, uchoval svou středověkou atmosféru. Staré Město vděčí za své přežití řadě historických nehod. Ekonomické propady vedly ke kontrole výstavby v centru a chytrá politická řešení bránila v kritických chvílích tomu, aby bylo město vydrancováno. K zachování města pro budoucí generace také hodně pomohlo slavné městské opevnění, z nějž je dosud většina nedotčená. Oblast utrpěla sovětským bombardováním roku 1944 a rovněž pochybnou rekonstrukcí, která následovala. Okupace měla však alespoň jeden neočekávaný přínos – tallinnské Staré Město, uvězněné v područí Sovětského svazu, uniklo nadměrnému rozvoji, který postihl podobná města na Západě. Dnes se Staré Město skví ve své původní kráse a bylo zapsáno do seznamu světového dědictví UNESCO.

Nepředstavujte si však Staré Město jako neměnný skanzen, o nic takového se tu nejedná. Je to srdce Tallinnu, centrum jeho rušné a rozmanité restaurační scény a bujarého nočního života. Mezi budovami z 15. století jsou rozesety módní kavárny. Téměř všechny nabízejí wi-fi připojení, aby místní obyvatelé mohli zůstat ve spojení s okolním světem. Na Radničním náměstí v centru Starého Města se pořádá mnoho koncertů, festivalů a dalších představení. Ulice zaplňují rušné trhy, na kterých se mísí zahraniční návštěvníci s místními obyvateli. Nakupování tady nezná hranice. Může to znít trochu ironicky, ale ve Starém Městě tluče srdce moderního Tallinnu nejsilněji.

Tuto úchvatnou část města obvykle vydrží návštěvníci prozkoumávat celé dny, protože pokaždé narazí na nový detail, i když se toulají touž uličkou. I když je toho ve Starém Městě hodně k vidění, omezit se pouze na tuto oblast by byla chyba. Uvnitř města si můžete prohlédnout působivý palác Kadriorg postavený pro ruského cara Petra Velikého, muzeum lodí v přístavu pro hydroplány, na okraji čtvrti Pirita krásnou pláž, nově vybudovaný skanzen původní estonské vesnice a několik kuriózních staveb ze sovětské éry. Skvělým tipem na jednodenní výlet může být také řada relativně málo navštěvovaných měst nedaleko Tallinnu.

Výlety lodí za alkoholem

Tallinn je oblíbenou destinací finských zákazníků, kteří míří zejména za levným alkoholem, jenž je ve Finsku značně zdaněn.

Lidé a ekonomika

Estonsko opravdu není „východní Evropa“. Přestože se muselo v důsledku polohy na špatné straně železné opony smířit se svými slovanskými a baltskými sousedy, samo sebe vidí spíše jako příslušníka skandinávských národů. Je to skutečně tak, jazykově a etnicky jsou Estonci Ugrofinové, blízcí příbuzní svých bratranců Finů. Není proto překvapením, že Estonci – stejně jako Skandinávci a Finové – jsou většinou vážní, tvrdě pracující lidé s poněkud stoickými způsoby. Jsou méně společenští a nesmějí se tolik, jako například Španělé nebo Italové, ale to neznamená, že nejsou dobrosrdeční a nemají smysl pro humor.

Touha Estonců po sebeurčení sahá opravdu hluboko. Možná proto se po znovuzískání nezávislosti v roce 1991 dokázali rychle vzpamatovat z půlstoletí sovětské nadvlády a rychle ekonomicky i kulturně dohnali zbytek Evropy. Známky hospodářského rozmachu, který země zažívala po připojení k Evropské unii v roce 2004, se jasně odrážejí v nákupních centrech a výškových hotelech, které se nacházejí v centru města. Avšak tento rozmach nestačil k tomu, aby zabránil odlivu stavebních dělníků a zdravotnických pracovníků, kteří hledají vyšší mzdy ve Finsku. Tento jev i nadále přináší estonské ekonomice problémy.

Opevněná brána vedoucí do rušné historické čtvrti Tallinnu

Pozitivním projevem nedávného vývoje Estonska je jeho transformace v „e-společnost“. Láska místních obyvatel ke všem špičkovým technologiím se stala podnětem pro velkou řadu on-line vládních služeb a komerčních aplikací. V Tallinnu byl v roce 2003 vyvinut Skype, před více než 15 lety tu byla spuštěna celoměstská síť wi-fi a v roce 2017 zde byly zahájeny zkoušky špičkových doručovacích robotů jménem Starship. Na začátku roku 2018 se Estonsko také stalo jednou z prvních zemí s 5G sítí.

Technicky důvtipný Tallinn

Tallinn se pravidelně řadí mezi technologicky nejvyspělejší města v Evropě a samotná země bývá přezdívána e-Estonsko. V roce 2000 se Estonsko stalo první zemí, která prohlásila, že přístup k internetu je lidským právem.

Pro zahraniční návštěvníky je tento pokrokový a moderní přístup plusem k příjemnému a pohodlnému pobytu. On-line rezervace, wi-fi připojení zdarma a plynulá angličtina jsou téměř po celém Estonsku samozřejmostí.

Roční období

Pokud jde o turismus, Tallinn je vysoce sezonní město. Během čtyř měsíců teplého počasí, obvykle od května do srpna, se do Starého Města sjíždějí zástupy výletníků a dalších návštěvníků, kteří plní místní restaurace a hotely. I přesto je to však nejlepší doba k návštěvě – počasí je příjemné a koná se zde řada festivalů. Nejsnadněji narazíte na slavnosti a koncerty v létě, v tomto období město opravdu žije. Návštěva města mimo sezonu je vhodná pro každého, kdo se chce vyhnout davům. Přestože budou venkovní kavárničky již zavřené, stále je tu co k vidění a co dělat, navíc budete mít zdejší kouzelné středověké ulice téměř pro sebe. Návštěva v zimě, za předpokladu, že jste na ni řádně oblečení, může být skutečně kouzelným zážitkem, neboť sníh přikrývá taškové střechy a město získává neodolatelné vánoční kouzlo.

Stručná historie

Rychlý pohled na historii Tallinnu vysvětlí, proč jsou místní obyvatelé tak zapálení pro nezávislost. V uplynulých téměř 800letech byli Estonci ovládáni cizími mocnostmi – od podmanění dánskou korunou přes německé křižáky, Polsko-litevskou unii, švédské impérium a Ruskou říši až po Sovětský svaz. Je pozoruhodné, že navzdory těmto okolnostem si byli Estonci schopni udržet svůj jazyk a kulturní identitu.

Katedrála Alexandra Něvského na vrchu Toompea

Tajemství jejich nezdolnosti by mohlo tkvět ve faktu, že jejich kořeny jsou neuvěřitelně hluboké. Historikové se přou o to, kdy se předkové starověkých Eesti (nebo Aestii, jak říkali Římané) dostali k Baltu, většina se shoduje na době 8 000 až 3 000 př. n. l.

Rytíř řádu mečových bratří

O předkřesťanském období na území Estonska toho není moc známo, ale archeologické důkazy naznačují, že v období před příchodem prvních nájezdníků žil lid severního Estonska Rävala klanovým způsobem života, živil se zemědělstvím, rybařením a stále více obchodoval se svými sousedy v oblasti Baltského moře. Ve 12. století n. l. byla vybudována dřevěná pevnost na kopci Toompea, kterou arabský kartograf Abu Abdallah Muhammed al-Idrisi v roce 1154 na své mapě světa označil jako „sezonní pevnost“. Jednalo se o první zmínku o Tallinnu, nebo alespoň o jeho předchůdci v historických záznamech.

Středověk

Hradby města Tallinnu nezahrnovaly vrch Toompea, sídlo baltské německé šlechty a základnu estonských vládců. Napětí mezi Tallinnem a Toompeou bylo živeno městským právem, které umožňovalo všem uprchlým venkovanům, kteří se dokázali udržet uvnitř městských hradeb rok a den, aby byli prohlášeni za svobodné od svého pána a poskytovali tak městu potřebnou pracovní sílu. Tallinn aToompea zůstaly oddělené a často v rozporu, dokud nebyly koncem 80. let 19. století oficiálně spojeny.

První nájezdníci

Na počátku 13. století vedla křížová výprava proti pohanům kolem Baltského moře ke krvavému a komplikovanému boji mezi Švédy, Dány, Rusy, řádem německých rytířů a místními kmeny. Součástí těchto mocenských bojů bylo i dobytí estonské bašty na vrchu Toompea v roce 1219 dánským králem Valdemarem II., který zdejší pevnost ihned nahradil svou vlastní a podrobil si severní Estonsko. Valdemarovo vítězství bylo klíčovým bodem, který znamenal obrat v historii Estonska a začátek dlouhé doby cizí nadvlády. Toompea, vrch v centru Tallinnu, byl vždy regionálním mocenským sídlem.

Němečtí rytíři mezitím získali opěrný bod v Rize a byli připraveni začít dobývat sever. V roce 1227 obsadilo jejich vojenské křídlo, řád mečových bratří, Toompeu a získalo tak kontrolu nad dánskými državami. Papežský dekret vrátil moc Dánům v roce 1238, tedy v době, kdy byl na venkově zaveden feudální systém s Němci jako vlastníky půdy. Pro rozvoj Tallinnu bylo daleko významnější, že řád mečových bratří pozval 200 německých kupeckých rodin, aby se usadily na úpatí kopce Toompea. Tyto rodiny později přispěly k obchodnímu rozvoji oblasti. Po dalších 700 let představovali potomci těchto „pobaltských Němců“ vládnoucí třídu v zemi i ve městě.

Město postavené nasoli

Skutečný vrchol rozkvětu Tallinnu nastal ve 13.–16.století, kdy vzkvétal jako hlavní obchodní přístav na trase mezi východem a západem. Vývoj Tallinnu jako prosperujícího obchodního centra byl nastartován v roce 1248, kdy dánský král nechal Tallinn, aby přijal lübecké městské právo a proměnil se v samosprávný městský stát. Navíc se město v roce 1284 stalo členem hanzy, mocného společenství měst, které drželo monopol na obchod v celé severní Evropě.

Mnoho jmen Tallinnu

Nejstarší zaznamenané jméno Tallinnu zní Qaleveni, jak arabský kartograf al-Idrisi označil město na své mapě světa z roku 1154. Staré ruské kroniky používaly podobné jméno Kolyvaň, zatímco Skandinávci pravděpodobně označovali město jako Lindanise nebo Lindana. Od středověku až po začátek 20. století používala vládnoucí německá elita jméno Reval (nebo Revel), neboť město bylo centrem starověkého hrabství Rävala.

Nicméně Estonci nazývali město Tallinn. Toto jméno pochází z dob dánské nadvlády (1219–1346), kdy se městu říkalo Castrum Danorum (Dánský hrad), což se do estonštiny překládá jako tannin lidna . Další teorie říká, že jméno vychází ze spojení slov Taani (dánský) a linn (město), ze kterého nejprve vzniklo Taanilinna a později zkomolením Tallinn. Po získání nezávislosti v roce 1918 bylo jméno města změněno z Revalu na Tallinn, ale v roce 1925 byla přijata varianta Tallinna. Nakonec bylo v roce 1939 jméno opět změněno na Tallinn.

Jako klíčový hanzovní přístav obchodující s Ruskem měl Tallinn úspěch zaručen. Ruské kožešiny a vosk a estonské obilí a lněné plátno byly vyváženy do měst v západní Evropě, zatímco opačným směrem putovaly textil, víno, koření a sledě. Nejhodnotnější komoditou, se kterou se obchodovalo přes Tallinn, však byla sůl, která se v té době údajně vyvažovala zlatem. V Tallinnu měnily tolik výnosné náklady soli majitele při své cestě na východ a Tallinn byl znám jako „město postavené na soli“.

Během období rozkvětu ve 13. a 14. století byla vybudována většina současného Starého Města. Byly postaveny a opraveny městské hradby a věže, vznikaly dílny a sklady a v roce 1404 byla vystavěna nová radnice, v níž byla zřízena městská rada– nejmocnější orgán, který kontroloval život ve městě i mezinárodní obchod.

V roce 1346 se změnili nájemníci Toompey. Poté co Estonci vedli masivní, avšak neúspěšnou vzpouru nazývanou Svatojiřské povstání (1343–45), Dánsko, které mělo své vlastní vnitřní potíže, prodalo severní Estonsko řádu německých rytířů usazenému v Rize. Tímto se celé Estonsko dostalo pod kontrolu Livonského řádu, který již vládl v jižním Estonsku a dnešním Lotyšsku. V nezávislém Tallinnu však měly tyto politické změny jen malý dopad.

Od impéria k impériu

Štěstěna se však otočila k Tallinnu zády v polovině 16. století s vypuknutím Livonské války (1558–83). V té době byl Livonský stát v hlubokém úpadku a Rusko, Švédsko, Polsko-litevská unie a Dánsko soupeřily o podíl v Pobaltí. Tallinn a šlechtici z Toompey vyjednávali se Švédskem v roce 1561 kapitulaci, ale nákladná válka trvala ještě další dvě desetiletí.

Brnění ze 16. století, Kiek in de Kök