Top 10 zajímavostí

Monestir de Lluc Nádherné výhledy a duši povznášející zpěv na nejsvětějším místě na Mallorce

Valldemossa Jedno z nejkrásnějších vnitrozemských měst na ostrově

Pláže Nádherné pláže omývané průzračnými vodami jsou pro mnohé návštěvníky největší atrakcí ostrova

Coves del Drac Jeskyně s nádhernými krápníky a jedním z největších podzemních jezer na světě

Deià Kdysi domov spisovatele Roberta Gravese a dnes stále jedna z nejkrásnějších vesnic na ostrově

Can Prunera V muzeu v Sólleru se dozvíte mnohé o katalánském modernismu

Palmská katedrála Skvostná gotická katedrála je dominantou města i přístavu

Serra de Tramuntana Vydejte se na túru do míst zapsaných na seznamu světového dědictví UNESCO

Trhy v Sineu Tradiční středeční trhy jsou považovány za vůbec nejlepší na ostrově

Fundació Pilar i Joan Miró Seznamte se blíže s životem a prací nejslavnějších španělských umělců

Ideální den na Mallorce

9.00 Snídaně

Snídani v Palmě si dopřejte v příjemném prostředí baru Art Nouveau Bar Cristal na náměstí Plaça d‘Espanya. Zdejší personál, tvořený číšníky ve zralém věku, vás překvapí svým starosvětským přístupem plným respektu a úcty k zákazníkovi.

10.00 Hledá se Chopin

Vydejte se na přibližně desetikilometrovou cestu po silnici vedoucí olivovými a mandloňovými háji do Valldemossy a La Real Cartuja a navštivte apartmány, ve kterých trávili zimu George Sandová a Frédéric Chopin. V přilehlém paláci Palau del Rei Sanxo se můžete zaposlouchat do Chopinových skladeb, které jsou zde prezentovány.

12.00 Sladký prožitek

Prozkoumejte zákoutí městečka a v kavárně na Carrer Blanquera si dopřejte kávu a vyhlášený zákusek coca de patata.

13.00 Půvabné Deià

Pokračujte po malebném pobřeží do Deià, medově žlutavého městečka, které bývalo domovem Roberta Gravese a i dnes je magnetem pro spisovatele a umělce. Projděte se zdejšími uličkami a navštivte některý z butiků.

14.00 Gravesův hrob

Udělejte si přestávku na tapas v El Barrigon Xelini, ohromném stylovém baru s venkovní terasou na hlavní třídě. Posilněni se vydejte ke hrobu slavného básníka, který najdete na hřbitově na vršku kopce. Navštivte i jeho dům Ca n’Alluny, ve kterém je dnes umístěno malé muzeum.

15.30 Pláž

Vydejte se na krátkou procházku olivovníkovými a citroníkovými háji (nebo zvolte dvoukilometrovou jízdu autem) do Cala de Deià, maličké skalnaté zátoky. Zde se můžete opalovat nebo si zaplavat v křišťálově průzračné vodě.

18.00 Působivý západ slunce

Vydejte se zpět k pobřeží do několik kilometrů vzdáleného Son Marroig, který se v 19. století stal milovaným domovem rakouského arcivévody. Zde můžete navštívit jeho dům obklopený zahradami (otevřeno až do 19.30), ale největším zážitkem určitě bude pozorování západu slunce nad skalnatým mysem Na Foradada. Se sklenkou v ruce ve zdejším baru (otevřeném od 11 hodin do západu slunce) svůj zážitek ještě umocníte.

20.00 Čas na večeři

Na večeři se vraťte zpět do Deià a vyberte si některou ze zdejších prvotřídních restaurací. Nejvyšší kvalitu vám nabídnou v El Olivo (součást hotelu La Residencia), lidovější menu pak očekávejte v restauraci Jaume na hlavní třídě. Na obou místech počítejte s rezervací předem.

23.00 Noční život

Po návratu do Palmy se projděte po noční promenádě kolem přístavu a pokud vám ještě zbývá dostatek sil, zaskočte si na koktejl do exotického baru Abaco na ulici Carrer Sant Joan.

Úvod

Mallorca může být směle považována za ideální místo ke strávení dovolené. Svou krásou učarovala miliónům turistů, kteří se sem každoročně rádi vracejí. Mnozí z nich dokonce považují Mallorku za svůj druhý domov a pořídili si tu dům; jiní mají v některém ze zdejších přístavů zakotvenu svou loď. Temně modré i tyrkysové vody Středozemního moře, stovky kilometrů pobřeží s bělostnými písečnými plážemi a tajemnými zátokami, pulzující hlavní město, nepředstavitelných 300 slunečných dní v roce a bohatá nabídka ubytování společně se snadnou (a levnou) leteckou dopravou na ostrov tak činí z Mallorky jeden z nejkrásnějších koutů země.

Pláže s Modrou vlajkou

Pláže na Mallorce mívaly v minulosti nechvalnou pověst, ale po „ozdravné“ kampani se situace rapidně změnila. V současnosti najdete na ostrově celkem 31 pláží a 17 jachetních přístavů s Modrou vlajkou, které se můžou tímto celosvětově uznávaným puncem kvality pochlubit.

Rozmanitost krajiny

Mallorca, ležící severovýchodně od pobřeží Španělska, je sice největším z pěti Baleárských ostrovů, ale její rozloha není ve skutečnosti nikterak závratná. Pobřeží je dlouhé 550 km a ve své nejširší části (mezi mysem Cap de Sa Mola na jihozápadě a mysem Capdepera na severovýchodě) měří pouhých 100 km. V nejužším bodě ostrova (mezi Badia d’Alcúdia na severu a Badia de Palma na jihu) je pak vzdálenost sotva poloviční.

Krajina na ostrově je rozmanitá. Působivé útesy pohoří Serra de Tra muntana, jež je zařazeno na seznam světového kulturního dědictví UNESCO, obepínají západní pobřeží od Andartxu po Cap de Formentor. Jediný pohled na zdejší strmé pobřežní srázy s překrásnými zátokami a starobylými vesničkami vám doslova vyrazí dech. Kousek dál od pobřeží, směrem na severozápad, se můžete vydat na horskou túru. Zdolat tu můžete celkem deset vrcholů, nejvyšším z nich je Puig Major se svými 1 445 metry.

Skalnaté západní pobřeží

Dominantou severního pobřeží je 12 km dlouhý záliv Alcúdia, tvořený zlatavými písečnými plážemi pozvolna se svažujícími do zdejších mělkých vod. Najdete tu i nejrozsáhlejší mokřiny v západním Středomoří S’Albufera, které jsou celé chráněným přírodním parkem. Vnitrozemí ostrova je jednou velkou plání, na níž jsou roztroušena ospalá městečka, udržované farmy a bezpočet bělostných kostelíků postavených z pískovce. Kouzelnou atmosféru místa dotváří všudypřítomné olivové háje a sady mandloní a meruněk. Na východním pobřeží se dlouhé úseky pláží střídají s útulnými zátokami a působivými jeskynními formacemi, mezi nimiž se dodnes skrývá několik rybářských vesniček. Na jihu leží v zálivu hlavní město Palma de Mallorca, od něhož se na východ i západ táhnou nekonečné a bohužel poněkud přelidněné pláže. Ty jsou tím hlavním důvodem, proč je Mallorca již od konce 50. let minulého století vyhlášenou letní destinací.

Podnebí

Díky svému klimatu je Mallorca rájem pro Evropany. S výjimkou vrcholu léta, kdy se teploty občas vyšplhají až k 34 °C, se průměrná teplota v červenci a srpnu pohybuje okolo příjemných 24 °C. Zimy jsou tu mírné a nepříliš vlhké. Koupání v moři je od června do října příjemné i pro ty choulostivější z nás.

Dozrávající citrony

Flóra a fauna

Ostrovní flóra je stejně jako zdejší krajina velmi pestrá. Všude se pěstují olivovníky, mandloně, meruňky a citrusy, v horách se daří porostům borovic a dubu cesmínového. Svahy a stráně září nachovými odstíny rozmarýnu, levandule a vřesu. Pobřeží jsou poseta palmami, vesnické zdi a zídky zdobí překrásné buganvilie. V mokřinách S‘Albufera rostou divoké orchideje, topoly a samozřejmě nekonečné lány rákosí a ostřic.

Mallorca je domovem nebývalého množství ptačích druhů. Amatérští ornitologové sem přijíždějí na jaře, aby mohli pozorovat ohromná hejna tažných ptáků, kteří si Mallorku oblíbili jako zastávku na své dlouhé vzdušné pouti. Opravdoví znalci zamíří zejména do údolí Boquer poblíž města Pollença. V S’Albufera na severním pobřeží můžete pozorovat jak stálé, tak tažné druhy ptáků. K nejoblíbenějším patří volavky rusohlavé, stojící a hodující na hřbetech krav, nebo vzácný letní host zdejších mokřin, ostříž jižní. V létě můžete na ostrově spatřit i takové klenoty, jako jsou vlhy a dudkové. K pozorování tažných ptáků jsou ideálními místy ostrov Cabrera a Parc Natural de Mondragó v jihovýchodním cípu ostrova.

Ostrované a jejich jazyk

Mallorca má asi 876 000 obyvatel, téměř polovina z nich (408 000) bydlí v hlavním městě. Zbytek populace žije v 53 správních oblastech, nejřidčeji osídleným místem je vnitrozemí. V sezóně ostrov zaplavují turisté (okolo 9 milionů ročně, zejména z Velké Británie a Německa) a rovněž davy sezónních pracovníků, především z Andalusie. V tomto období je kapacita ostrova takřka naplněna a místní infrastruktura a zásobování vodou procházejí zatěžkávací zkouškou.

Chvilka odpočinku na Barri de Sant Miguel, Palma

Mallorčané ovládají španělštinu a tzv. „mallorštinu“, jeden z dialektů katalánštiny. Katalánština je zde úředním jazykem, v ní je uvedena většina nápisů a názvů ulic. Ostrované jsou však velmi komunikativní lidé a rádi si s vámi pohovoří i ve španělštině; navíc vysoký počet pracovníků z pevninského Španělska je zárukou, že španělsky se tu domluvíte všude.

Turistické trendy

Mallorca byla v 50. letech 20. století jedním z prvních míst ve Španělsku, které zaměřilo svou pozornost na rozvoj turistického ruchu. Od té doby patří mezi největší evropská turistická centra a příjmy z cestovního ruchu dnes pokrývají téměř 90 % jejího rozpočtu. Příjmy z turistiky sice udělaly z Mallorky nejbohatší region ve Španělsku co se týče příjmu na hlavu, ale ostrov se stal jakýmsi evropským nízkorozpočtovým zábavním parkem a to přineslo jak neblahé důsledky pro životní prostředí, tak negativní dopady na obyvatele. Čtyři dekády turistického boomu ostrov výrazně poznamenaly – betonové lesy hotelů a vilek doslova obklíčily kdysi poklidné pláže, přímořská letoviska se zaplnila fastfoody a obchody s bezcennými cetkami, ve stovkách barů a klubů byl k dostání nebezpečně levný alkohol. Takřka na každém rohu se tu k nebi vypínalo veliké červené McDonaldovské „M“.

Magaluf, jedno z prvních letovisek

V 90. letech si vláda uvědomila, že situace vyžaduje řešení. Překotný rozvoj cestovního ruchu a nevázané chování některých návštěvníků zhoršovaly dobrou pověst ostrova v Evropě, což společně s novými trendy v mezinárodním turismu vedlo k úbytku zájmu o Baleárské ostrovy. Vládní nařízení proto začala regulovat vznik nových staveb, mnohé turismem nedotčené oblasti byly prohlášeny za přírodní rezervace a došlo k demolici několika nevzhledných hotelových komplexů. V současné době je téměř třetina ostrova pod nějakou formou ochrany a pozitivní výsledky vládního snažení jsou patrné na první pohled.

Zároveň byly podniknuty kroky, které podpořily alespoň částečný odklon od masové turistiky směrem k ekologicky šetrnějším formám cestovního ruchu a turismu pro náročnější klientelu. Vládní iniciativa se zaměřila například na agroturistiku, v jejímž rámci je podporováno ubytování na venkově, ať již ve venkovských hotelích či na tzv. fincas (statcích). Návštěvníci si mohou užít klidu uprostřed nádherné přírody a majitelé usedlostí, kteří v minulosti často bojovali o pouhé přežití, získávají díky této formě turistiky příspěvek, který mohou investovat do svého hospodářství.

Na ostrově, zejména na území přírodních parků, byla vybudována síť turistických stezek. Všechny jsou výborně značeny, na vrcholcích kopců často stojí přístřešky, v nichž si turisté mohou odpočinout. Značné prostředky byly investovány do rozvoje golfové infrastruktury a stavby jachetních přístavišť s cílem přilákat náročnější klientelu. Po celém ostrově jsou otevírána nová luxusní letoviska a kvalitní butikové hotely.

Nádherná vyhlídka z Puig de Randa

V Palma de Mallorca jsou pro turisty připraveny komentované pěší prohlídky, které vás seznámí s historií města. Překvapeni budete množstvím muzeí a kulturních center, jež tu můžete navštívit; za jejich množství a kvalitu by se nemuselo stydět ani dvojnásobně velké město.

Užíváme si ostrova

V letních měsících se na ostrově konají nejrůznější hudební festivaly, z nichž mnohé hostí věhlasná jména koncertního i pěveckého nebe. Navštívit můžete i menší, lokální festivaly a slavnosti, které vás seznámí s tradiční kulturou Baleárských ostrovů. Poslední dobou opět ožívá zájem o mallorskou kuchyni, cuina mallorquina. Mnohá restaurační zařízení, počínaje tradičními sklípky a konče luxusními restauracemi, ji nabízejí v celé její kráse na svých jídelních lístcích.

Dívka v tradičním kroji

Cestování po Mallorce není ani v nejmenším náročné. Pronájem auta vám poskytne určitou osobní volnost a je poměrně cenově příznivý. Silnice na ostrově nebývají frekventované (s výjimkou Palmského zálivu) a s parkováním nejsou kromě hlavního města problémy. Hromadná doprava funguje na Mallorce velmi dobře, z Palmy se dostanete linkovými spoji do kteréhokoli místa na ostrově. Jsou tu i dvě železniční tratě, např. úzkorozchodná železnice do Sólleru. Podél pobřeží se můžete přepravovat na lodích a trajektech.

Aktivním návštěvníkům nabízí Mallorca mnohem více než jen slunce, moře a pláže. I když není žádných pochyb o tom, že právě tyto tři věci budou tím hlavním důvodem, proč sem vyrazit.

Stručná historie

Současná podoba Mallorky byla v průběhu posledních 4000 let utvářena mnohými vlivy. Pamětníky dávnověku tu jsou obranné kamenné věže zvané talayoty, postavené prvními obyvateli ostrova okolo roku 1300 př. n. l. Avšak již v mladší době kamenné žili na ostrově lidé – nejprve v jeskyních a poté v jednoduchých kamenných domech. Tito lidé zde při ohraničování svých polí vytvořili základy tzv. suchých zdí, zvaných parets seques nebo v katalánštině margers.

V průběhu staletí obchodovali ostrované se svými mocnějšími sousedy – Féničany, Kartáginci a Řeky. A právě Kartáginci dnešní Mallorku a Menorku postupně kolonizovali a vystavěli zde významné obchodní přístavy. Roku 123 př. n. l. Římané, kteří tou dobou již ovládali podstatnou část pevninského Španělska, připojili ostrovy ke svému území. Ostrovy pojmenovali Balearis Major (Mallorca) a Balearis Minor (Menorca).

Baleárská práčata

Obyvatelé Baleárských ostrovů byli po celém Středomoří vyhlášeni svou zručností při zacházení s prakem. Kamení vystřelovali z praku s tak smrtící přesností, že sám velký Hannibal je najímal do své armády za punských válek proti Římu. Samotné slovo „baleárský“ má pravděpodobně původ v řeckém ballein, tedy „házet“.

Římané, Vandalové a Mauři

Později šířili Římané na ostrově křesťanství, stavěli cesty a založili města Palmaria (dnešní Palma) a Pollentia (poblíž Alcúdie). Po rozpadu římské říše v 5. století zavítali na Baleárské ostrovy barbaři – Gótové, Vandalové a Vizigóti. Vandalové zničili téměř vše, co Římané na ostrovech vybudovali; výjimkou jsou snad jen zbytky Pollentie. Roku 534 n. l. vyhnali Vandaly z Baleár Byzantinci.

Tím však invaze na ostrov zdaleka neskončily. V 8. století se do Evropy rychlostí ohně šířil islám, jehož nositeli byli v této oblasti Mauři. Jejich armáda vedená generálem Tarikem přistála u břehů Pyrenejského poloostrova roku 711 a za 7 let ovládla téměř celé Španělsko. Baleáry zprvu vyplácely chalífům pouze vazalskou daň, ale po opakovaných nepokojích se zde Mauři na počátku 10. století vylodili a Baleárské ostrovy se definitivně staly součástí Cordóbského chalífátu.

Pozůstatky talayotického osídlení v Ses Païsses

Přestože památek maurské architektury se na Mallorce do dnešních dob mnoho nezachovalo – výjimku tvoří arabské lázně v Palmě a zahrady Jardins d’Alfàbia poblíž Sólleru – vliv Maurů je tu očividný na mnoha místech (zejména v Palmě, v Palau de l’Almudaina, na fontánách v S’Hort del Rei a na mnoha nádvořích domů). Mnohé místní názvy rovněž nezapřou svůj arabský původ, kupříkladu Alcúdia (Al-Kudia) neboli „na kopci“, Binissalem „syn míru“ a podobně.

Reconquista

Cílem křižáckých tažení, a to nejen ve Španělsku, bylo pochopitelně zbavení země muslimů. Od roku 1099, kdy byl znovu dobyt Jeruzalém, však trvalo dalších 400 let, než se po mnoha bitvách a obléháních podařilo křesťanům Maury konečně porazit. V roce 1229 dobyl Mallorku král Jakub I. Dobyvatel. Jako král se ukázal být osvíceným vladařem; využíval služeb jak poražených Maurů, přinucených vzdát se své víry a přijmout křesťanství, tak početných skupin židovských a janovských obchodníků.

Jakub I. vládl v Aragonii celkem šest desetiletí, ale dopustil se osudné chyby. Území, která sjednotil, rozdělil totiž mezi své syny. Nezávislému království Mallorca tak nejprve vládl Jakub II., poté Sancho a Jakub III. Neustálé třenice v dynastii vedly k tomu, že Jakub III. byl svržen z trůnu svým bratrancem Petrem IV. Při svém pokusu o znovuzískání trůnu nakonec padl v bitvě u Llucmajor roku 1349.

V následujícím století byla reconquista dokončena. Katoličtí panovníci Ferdinand a Isabela dobyli roku 1492 Granadu, poslední maurskou enklávu na Pyrenejském poloostrově.

Arabské lázně v Palmě

Španělské impérium

Král Jakub I., jenž dobyl Mallorku roku 1229

Samotné Baleárské ostrovy z těchto úspěšných let nikterak výrazně neprofitovaly. Obchodu s Novým světem se nesměly účastnit a jejich východní obchodní stezky byly stále více ohrožovány severoafrickými piráty a zejména mocným tureckým námořnictvem.

Války a jejich následky

Ferdinand a Isabela vítají Kryštofa Kolumba

V průběhu 19. století přišlo Španělsko o většinu svých zámořských držav. Baleáry byly trvale zanedbávány, na ostrovech se šířila chudoba a tisíce zdejších obyvatel zamířily za vidinou lepší budoucnosti do Jižní Ameriky. Hospodářský rozmach, který Baleáry zaznamenaly díky úspěšnému obchodování s vínem, netrval příliš dlouho; takřka všechny ostrovní vinice zničil zákeřný škůdce mšička révokaz...

Krize, republika a občanská válka

Tvůrčí vklad

Nové obzory

Vlajky Španělska a Baleár bok po boku

Modernizace

Projížďka po Palmě na Segwayi

Historické milníky

kolem 1300 př. n. l. | Megalitická kultura talayotů; postaveny talayoty, kamenné věže.
kolem 400 př. n. l. | Kartáginci kolonizují Baleáry.
123 př. n. l. – 400 n. l. | Invaze Římanů; ostrov pojmenován Balearis Major, založena města Palmaria (Palma) a Pollentia (Alcúdia).
711 | Maurové se vyloďují poblíž Gibraltaru, Španělsko se dostává do područí islámu.
848 | Vláda Maurů na Baleárách; potrvá dalších 300 let.
1229 | Mallorca dobyta křesťanskými vojsky Jakuba I. Dobyvatele.
1285–87 | Alfons III. Aragonský obsazuje Palmu.
1349 | Jakub III. zabit v boji Petrem IV., konec nezávislého království Mallorca.
1492 | Katoličtí panovníci sjednocují Španělsko.
1713 | V Petře se narodil Junípero Serra, zakladatel misií v Kalifornii.
1837 | Pravidelná parolodní linka spojuje Mallorku se Španělskem.
1936–39 | Španělská občanská válka. Mallorku okupují frankisté.
1936–75 | Vláda diktátora Franka.
1960 | Výstavba prvního letiště na Mallorce. Hlavním zdrojem příjmů ostrova se namísto zemědělství stává cestovní ruch.
1975 | Po Frankově smrti přichází král Juan Carlos I.
1978 | Baleárské ostrovy získávají částečnou autonomii; o pět let později se stávají autonomním společenstvím a mallorština (dialekt katalánštiny) získává status úředního jazyka.
1986 | Španělsko přijato do Evropského společenství (dnes EU).
1996 | Vláda ostrova vydává nařízení směřující k ochraně životního prostředí a podpoře ekoturistiky.
2002 | Jako oficiální měnová jednotka bylo přijato euro.
2004 | PSOE (Španělská socialistická dělnická strana) vítězí ve španělských volbách, na Baleárách zůstává nejsilnější stranou Lidová strana (PP, Partido Popular).
2009 | Hospodářská krize silně zasahuje cestovní ruch na Mallorce.
2011 | Lidová strana vítězí ve španělských volbách.
2013 | Turistický průmysl zažívá nový boom.