TOP 10 ZAJÍMAVOSTÍ

Most přes řeku Kwai

Pokloňte se památce tisíců zajatců, kteří zde za 2. světové války zemřeli při stavbě slavného mostu (strana 39)

Chrám Wat Phra Kaeo A Velký palác V Bangkoku

Zlatým hřebem návštěvy jsou kaple Smaragdového Buddhy a zlaté čedí (strana 26)

Mae Hong Son

Město leží v zalesněném údolí na severovýchodě Thajska (strana 71)

Čiang Mai

Nejlepší thajské hedvábí je k dostání na zdejším nočním trhu (strana 59)

Zátoka Phang Nga

Z paluby člunu pozorujte úchvatné skalní útvary a tajemné jeskyně (strana 77)

Ajuthaja

Ruiny starobylého města vás blíže seznámí s historií Thajska (strana 41)

Ko Samui

Místo jako stvořené pro milovníky moře, potápění a windsurfingu (strana 78)

Horské kmeny

Vydejte se džípem nebo pěšky ke kořenům prastarých rituálů (strana 64)

Čao Phraja

Vyrazte na plavbu po majestátní bangkocké řece (strana 33)

Phanom Rung

Navštivte posvátné místo khmerské kultury v Thajsku (strana 46)

Ideální den V BangkokU

9.00

Snídaně

Den začněte snídaní v restauraci Verandah na terase hotelu Mandarin Oriental. Z nedalekého mola pak vyrazte na výpravu do srdce fascinujícího města, kterým Bangkok bezpochyby je.

10.00

Ležící světec

Na palubě některé z lodí Chao Phraya Tourist Boat se vydejte směrem k molu Tha Tien. Právě zde, hned za tržnicí a čínskými obchůdky, se nachází bangkocký klenot Wat Pho. V něm leží (doslova) jedna z nejslavnějších soch Buddhy. Až si ji prohlédnete, dopřejte si tradiční masáž.

12.00

Zlato a draci

Taxíkem si zajeďte do Čínské čtvrti, která vám nabídne ta nejkrásnější historická zákoutí jako stvořená pro nákupy zlata, lampionů či stylových „dračích“ šatů. Na oběd se zastavte u některého ze zdejších stánků s jídlem. V chrámu Wat Traimit si prohlédněte největší zlatou sochu Buddhy na světě.

14.00

Čas nákupů

Přivolejte si taxi a vydejte se do obvodu Pathumwan, bangkockého nákupního ráje. Krom záplavy místních i světových módních obchodů na vás v nákupním centru Siam Paragon čeká akvárium Sea Life Ocean World se žraloky, rejnoky a tučňáky.

16.00

Kultura

Pouhých deset minut chůze odsud stojí Bangkocké umělecké a kulturní centrum, ve kterém pravidelně vystupují a vystavují místní i zahraniční umělci. Necelou čtvrthodinku odsud pak stojí pozoruhodný dům Jima Thompsona plný uměleckých sbírek. Odpočinout si můžete ve zdejší kavárně.

18.00

Západ slunce nad řekou

Vlakem Skytrain jeďte do stanice Saphan Taksin. Odsud je to jen deset minut chůze k restaurantu Sirocco, který najdete na střeše 200metrového mrakodrapu. V baru si nechte namíchat koktejl a kochejte se pohledem na slunce zapadající nad řekou Čao Phraja.

20.30

Noční trh

Taxík vás za přibližně deset minut doveze do lůna bangkocké neřesti, slavné čtvrti Patpong. Krom jiného tu narazíte i na rušný noční trh, kde si můžete vybrat z neuvěřitelného množství triček, hodinek, šperků a kabelek. Nezapomeňte důkladně smlouvat. V okolních ulicích najdete dostatek restaurací a barů, ve většině z nich vám večerní zábavu zpestří místní tanečnice u tyče.

22.30

Bary a kluby

Vlakem Skytrain dojeďte až do stanice Nana a odsud se vydejte na ulici Sukhumvit Soi 11. Sídlí zde některé z nejlepších bangkockých klubů: Levels Club & Lounge (dříve Q Bar) má bezkonkurenčně nejzásobenější bar ve městě a krásný výhled na město. Nápoje za velmi dobrou cenu dostanete v Cheap Charlie’s.

Úvod

Thajsko, doslova „země svobodných“, je jedinou zemí v jihovýchodní Asii, která nikdy nebyla kolonií. Právě tento fakt zřejmě zapříčinil, že zde i v současnosti vládne neuvěřitelně vřelá a pohodová atmosféra. Thajcům, kteří jsou na svou vlast právem hrdí, nikdy nemizí úsměv z tváří – i proto se Thajsku říká „země úsměvů“. Ve zdejší životní filozofii zvané jai yen pro zbytečné zvyšování hlasu a konflikty není místo. K cizincům se Thajci chovají přátelsky, a dokonce i v přeplněných a uspěchaných bangkockých ulicích se na jakoukoli otázku vždy dočkáte vlídné odpovědi. Celá země je prodchnuta atmosférou klidu a tolerance i díky tomu, že přes 90 % jejích obyvatel praktikuje buddhismus.

Buddhismus vznikl v Indii, odkud do Thajska pronikl ve 3. s toletí př. n. l., a záhy se stal nedílnou součástí země. V každém městě i vesnici narazíte na nějaký chrám, svatyni či sochu Buddhy. Filozofie buddhismu pronikla do všech zákoutí osobního i veřejného života. Kamkoli se vydáte, všude narazíte na usměvavé holohlavé mnichy v oranžových hábitech. Při návštěvě buddhistického chrámu se můžete stát svědky rituálu vysvěcení, při kterém jsou novici ve fialových hábitech neseni nad hlavami svých příbuzných a přátel.

Za čím do Thajska vyrazit

Thajsko je zhruba stejně velké jako Francie, a když sem vyrazíte na dovolenou, zcela jistě nebudete zklamaní. Čekají na vás deštné pralesy, pulzující velkoměsta i nádherná přímořská letoviska. Na severu můžete ve městě Čiang Mai navštívit jeden z nejpůsobivějších nočních trhů na světě, kde za výtečné ceny pořídíte hedvábí, košíkářské výrobky, lakované dřevo či módní doplňky. Ještě severněji můžete v některém ze zdejších panenských údolí zavítat na orchidejovou farmu či do kempu zaměřeného na výcvik slonů.

Na severu země, v okolí města Čiang Rai a v oblasti známé jako Zlatý trojúhelník, se můžete seznámit s kmenovými rituály, které jsou v nezměněné podobě praktikovány už po staletí. Rozhodně si nenechte ujít výlet lodí po Mekongu, jedné z nejdelších a nejmohutnějších řek na světě. Ta svoji pouť začíná v Tibetu, protéká Thajskem, Laosem a Kambodžou a v rozlehlé deltě v jižním Vietnamu se vlévá do moře. Pokud máte zájem o opravdovou divočinu, vydejte se do džungle v okolí města Mae Hong Son na severozápadě země. Zde, nedaleko hranic s Myanmarem, si můžete pronajmout džíp a strávit noc v kempu.

Momentka z plovoucího trhu

Středem Thajska se táhnou ohromná rýžová pole, ale hlavními turistickými taháky této oblasti jsou slavné ruiny v Sukhóthaji a Ajuthaji. Dáváte-li přednost panenské přírodě, zamiřte do jednoho z národních parků, které v Thajsku pokrývají území o celkové rozloze 34 500 km2. Jedním z nejkrásnějších je národní park Khao Yai, kde při troše štěstí můžete v korunách stromů spatřit pestrobarevné ledňáčky či trogony. Běžně tu lze potkat slony, medvědy, poletuchy či gibony, vzácnější je setkání s tygrem.

Na jihu můžete navštívit některý z nádherných tropických ostrovů v Thajském zálivu či Andamanském moři. Tyrkysově modré vody oceánu a oblíbená letoviska Phuket, Ko Phi Phi a Ko Samui sem každoročně přivábí statisíce milovníků slunce ze všech koutů světa.

Deštný prales v NP Khao Yai

Většina turistů nejdříve zavítá do Bangkoku, kde přistávají letadla z celého světa. Thajské hlavní město je jedním z nejlidnatějších v Asii. Jeho středem protéká řeka Čao Phraja a je protkáno desítkami vodních kanálů. Život v Bangkoku se do určité míry stále odehrává na hladině řeky, slavné plovoucí trhy jsou proto jednou z věcí, které byste rozhodně měli vidět. Město je plné nejen supermoderních výškových budov či nekonečných dopravních kolon, ale i stovek jedinečných starobylých chrámů. Neméně působivá je i socha ležícího Buddhy či nádherný Velký palác. Kromě mnoha pamětihodností nabízí Bangkok i skvělé příležitosti k nákupům.

Město s takřka 14 miliony obyvatel je rájem milovníků dobrého jídla. Čerstvé, chutné, a přesto levné pokrmy si můžete vychutnat na každém rohu. Nezáleží na tom, zda si vyberete pouliční bufet či honosnější restauraci, jídlo bude vždy skvělé. Thajská kuchyně je vyváženou směsicí ostrých, kyselých a sladkých chutí. Tajemství gurmánského prožitku tkví v souhře a zároveň kontrastu jednotlivých ingrediencí. Mezi nejoblíbenější pochoutky patří krevetky s kokosem, kuře zabalené v listu banánovníku a mnohé další, často pikantní speciality. Thajská kuchyně nabízí tolik jídel, že si můžete každý den dopřát něco jiného a stejně odjedete s pocitem, že jste zdaleka neochutnali vše.

Kdy Thajsko navštívit

Pro mnohé návštěvníky bude thajské počasí ještě „pikantnější“ než zdejší jídlo. Nejvyšší teploty panují v Thajsku v dubnu a květnu, kdy je celá země vyprahlá a připravuje se na příchod dešťů. Od června do října zde vládnou monzuny; teplota není tak extrémní, ale každý den, zejména odpoledne, očekávejte hodinový liják. Nejpříjemnějších teplot se dočkáte od listopadu do února, kdy proto můžete očekávat i největší nápor turistů. V Bangkoku bývá díky chladnějším větrům vanoucím z Číny o něco snesitelněji a v oblastech na severu Thajska je dokonce zima.

Protože se většina turistů období monzunů vyhýbá, není od věci vyrazit sem právě v tuto dobu. Vnitrostátní lety bývají poloprázdné a pláže i chrámy nejsou tak přeplněné. Pokud vám tedy nevadí nějaký ten liják a přiletíte do Thajska mimo hlavní sezonu, určitě oceníte i výrazně nižší ceny v hotelech a zvýšenou pozornost restaurací, strádajících momentálním nedostatkem klientů.

Příjemná setkání

Pravým pokladem Thajska nejsou památky, příroda či jídlo – jsou jím jeho obyvatelé. Od severu na jih se setkáte s neuvěřitelně příjemnými lidmi, jejichž přirozenou životní filozofii dokonale vystihuje všudypřítomná fráze mai pen rai ; něco jako naše „žádný problém“ či „to je v pohodě“.

Thajské zvyky

V Thajsku je tradiční formou pozdravu a vyjádřením úcty pozdrav wai , s rukama spojenýma pod bradou jako při modlitbě. Pozor, hlava je v Thajsku považována za posvátnou část těla, proto druhým lidem na hlavu nesahejte a malé děti po ní nehlaďte.

Stručná historie

Archeologické nálezy v Ban Čiangu na severovýchodě Thajska potvrdily osídlení oblasti již v době bronzové, tedy zhruba před 5 000 lety. Jaký byl osud jedné z nejstarších prehistorických civilizací, je však dosud zahaleno rouškou tajemství.

Ruiny města Sukhótaj, centra kdysi mocného království

Dnešní Thajci jsou potomky mnoha etnických skupin. Na západě Thajska vzkvétalo v 6. a ž 1 0. s toletí království Mon Dváravatí, jehož centry byla města Nakhon Pathom a Lopburi. Východně od údolí řeky Čao Phraja se rozkládala Khmerská říše s centrem v Angkoru, hinduistický státní útvar silně ovlivněný indickou kulturou a předchůdce dnešní Kambodže.

Za zakladatele Thajska jsou dnes považováni Thajové, kteří do oblasti přišli z čínské provincie Jün-nan pravděpodobně v 1 0. s toletí. Kolem roku 1259 bylo v severním Thajsku založeno království Lanna („Země milionu rýžových polí“), jehož hlavním městem se stal Čiang Rai. Podle legendy přesunul král Mengrai hlavní město do Čiang Mai poté, co u řeky Ping uzřel pět bílých myší, dva bílé jeleny sambary a dva bílé jeleny muntžaky. Zde pak Mengrai vládl až do požehnaného věku 80 let, kdy jej zasáhl blesk.

Král Ramkhamhaeng

První slavná epocha v historii Thajska se začala psát se vznikem mocného království Sukhóthaj ve 3 0. l etech 1 3. s toletí, a zejména s nástupem krále Ramkhamhaenga. Ten vládl přibližně mezi lety 1280 a 1317 a věhlas si získal legendárními hrdinskými činy vykonanými v sloním sedle. Ve své nejslavnější éře sahaly hranice království od Lampangu v severním Thajsku až po Vientiane v Laosu a Malajský poloostrov na jihu. Z období království Sukhóthaj pochází nádherné sochy, které zdobí historické centrum stejnojmenného města.

Po smrti krále Ramkhamhaenga moc království pomalu upadala. V 1 5. s toletí se Sukhóthaj stal pouhým provinčním městem a nedlouho poté byl opuštěn nadobro.

Ajuthaja

Ajuthaja, založená v roce 1350, byla více než 400 let hlavním městem siamského království a byla považována za jedno z nejvýznamnějších center Východu. Za vlády zakladatele města, krále U-Thonga i jeho nástupců království vzkvétalo a expandovalo. Na konci 1 4. s toletí si podrobilo království Sukhóthaj a ze středního a severního Thajska takřka beze zbytku vytlačilo Khmery. Roku 1431 byl vypleněn Angkor v Kambodži, a Ajuthaja tak ovládla celou oblast. Zároveň se stala centrem obchodu s Čínou, Indií a Evropou.

Projížďka na slonech v chrámovém komplexu Ajuthaja

I přes drastická úmrtí několika králů, z nichž někteří byli ubiti či otráveni, popisovali evropští cestovatelé v 1 7. s toletí život v Ajuthaji jako plný potěšení a požitků. Zčásti to tak bylo i díky tomu, že běžnou součástí zdejšího života se stalo opium a za normální se prý tehdy považovalo i soužití více lidí nebo výměna partnerů čistě za účelem tělesných rozkoší...

Absolutní moc

Co se týče chvalozpěvů na vlastní osobu, byli nepřekonatelnými mistry oboru panovníci v Ajuthaji v 17. století. Každý smrtelník, který měl odvahu a chtěl je oslovit, musel začínat svůj proslov těmito slovy: „Ó můj vznešený a přemocný pane, já, tvůj otrok, si dovoluji uzmout tvá vzácná slova a nasytit jimi svoji mysl.“ Nešťastníci, kteří nebyli schopni tuto frázi dokonale odříkat, byli neprodleně zmrskáni bambusovou rákoskou. V horším případě skončili zaživa zazděni v hradbách obklopujících královské město.

Mnozí cestovatelé, kteří do království v 1 7. s toletí zavítali, byli rozlohou a opulentností siamského hlavního města naprosto uneseni. Představitelé britské Východoindické společnosti přirovnávali Ajuthaju k Londýnu, počet obyvatel byl udáván mezi 300000 a jedním milionem. Město, v němž vyrostlo neuvěřitelné množství paláců, chrámů a vodních kanálů, bylo považováno za nejkrásnější v celé jihovýchodní Asii.

Vliv Evropy dosáhl vrcholu za vlády krále Naráje (1656–88) , kdy do Siamu, jak bylo tehdy Thajsko nazýváno, proudili vyslanci ze dvora Ludvíka XVI., objevitelé a dobrodruzi všeho druhu, jezuitští misionáři a zejména obchodníci. Jeden z dobrodruhů, Řek Konstantinos Gerakis, byl dokonce jmenován královým prvním ministrem a jako prostředník se účastnil všech diplomatických jednání. Jeho obliba u krále se však stala trnem v oku některých členů královského dvora, kteří proto využili královy těžké nemoci, Gerakise křivě obvinili ze zrady a nechali jej popravit. Král byl příliš slabý, než aby mohl cokoliv ovlivnit, a roku 1688 zemřel. V království proběhl převrat a moci se chopili xenofobní pučisté, kteří ze země vyhnali téměř všechny cizince. Na následujících 150 let přerušil Siam takřka všechny kontakty se Západem.

Ajuthaja v 17. století očima evropského umělce

Od 15. do 18. století vybojovali Thajci mnoho bitev se sousední Barmou. Roku 1767 dobyli Barmánci po čtrnáctiměsíčním obléhání samotnou Ajuthaju, město důkladně vydrancovali a zničili prakticky všechny kulturní památky. Pád Ajuthaje a její vyplenění je dodnes šrámem na duši většiny Thajců.

Zánik Ajuthaje přežil mladý generál Taksin z provincie Tak, kterému se podařilo shromáždit zbytky rozprášené thajské armády a z trosek města Barmánce vyhnat. Jelikož byla Ajuthaja prakticky úplně zničena, založil u řeky Čao Phraja nové hlavní město Thonburí. I přesto, že byl Taksin plebejec, a navíc po otci Číňan, usedl na thajský trůn a vládl až do roku 1782, kdy byl kvůli údajnému zešílení sesazen a svými dvořany zabit.

Od Thonburí k Bangkoku

Po smrti krále Taksina se k moci dostala dynastie Čakrí, která stojí v čele země až do dnešních dnů. Prvním panovníkem dynastie Čakrí se stal král Ráma I., který po své korunovaci opět přesunul hlavní město – tentokrát z Thonburí do Bangkoku na východním břehu řeky Čao Phraja. V prvních letech své vlády musel čelit několika nájezdům ze sousední Barmy, všechny útoky se mu však podařilo odrazit.

Jeho syn, král Ráma II., byl velkým mecenášem umění a sám velice dobrým básníkem. Z období jeho vlády pochází například tradiční epický příběh Rámakien , který je v podstatě thajskou verzí staroindického eposu Rámájana . Král RámaII. rovněž obnovil po mnoho let přerušené styky se Západem a svůj už tak plodný život si zpestřil početím 73 potomků s 38 různými matkami.

Přestože i král Ráma III. (1824–51) byl úspěšným panovníkem, věhlasu svých předchůdců nedosahuje. Byl zaníceným buddhistou a za jeho vlády byly zrenovovány některé z největších bangkockých chrámů, zejména Wat Arun a části Wat Pho. Jeho zásluhou bylo v zemi zavedeno očkování proti planým neštovicím a také do země pozval americké misionáře, kteří přivezli první tiskařský lis s thajským písmem.

Wat Arun, znovuzrozený za vlády Rámy III.

Pokrokoví vladaři

Král Ráma IV. (1851–68), též známý pod jménem Mongkut, se stal předlohou slavného filmu Král a já , který je v Thajsku považován za neuctivý a nesmí být promítán. Thajci pokládají Mongkuta za jednoho z největších panovníků. Byl uznávaným vzdělancem v oblasti jazyků a západních věd a předtím, než usedl na trůn, žil 27 let jako mnich. Za jeho vlády bylo poprvé dovoleno plebejcům pohlédnout na svého panovníka, nechal vybudovat mnoho vodních kanálů a cest a v neposlední řadě zavedl zákony zlepšující postavení žen a dětí.

Nástupcem Mongkuta se stal Ráma V., známý pod jmény Čulálongkorn či Pán bílého slona. Byl jedním z nejosvícenějších králů dynastie Čakrí a také jedním z nejoblíbenějších panovníků. Na trůně pobyl dlouhých 42 let, během nichž došlo ke zrušení otroctví, založení školského systému a vzniku národní knihovny a první pošty. Ráma V. doslova a do písmene dovedl Siam do 2 0. s toletí.

Světové války

Současné Thajsko

Svobodu sendvičům

Historické milníky

1.–11. stol. Éra království Dváravatí.