Top 10 zajímavostí

Císařské hrobky Mauzoleum císaře Dong Khanha je jednou z velkolepých hrobek poblíž Hue, bývalého hlavního města

Čamské věže Nejzáhadnějšími památkami Čamské říše jsou slavné cihlové chrámy

Ho Či Minovo Město Skvělou atmosféru městu dodává francouzská koloniální architektura

Sapa Horské městečko s jedinečnými sceneriemi a rušnými tržišti

Hoi An Čínští obchodníci vystavěli v tomto historickém městě několik sněmovních hal

Cu Chi Komplex tunelů je připomínkou válečných let

Than That Cao Dai Kouzelný chrám poblíž Tay Ninh je kolébkou a centrem neobvyklého náboženství

Dračí zátoka Plavba na člunu mezi stovkami ostrůvků a útesů bude opravdu nezapomenutelným zážitkem

Vodní loutkové divadlo Forma umění, kterou lze spatřit jen a pouze ve Vietnamu

Hanoj Malebná a rušná Stará čtvrť vystavěná ve 13. století

Ideální výlet po Vietnamu

1.–3. den Hanoj

Den v hlavním městě zahajte u jezera Hoan Kiem. Projděte se uličkami Staré čtvrti, obdivujte místní architekturu a navštivte některé z muzeí. Druhý den věnujte velké postavě vietnamských dějin, Ho Či Minovi. Navštivte Ba Dinh a na závěr si prohlédněte „hanojský Hilton“, nechvalně proslulé vězení. Třetí den se vydejte na západní předměstí a zastavte se v Chrámu písemnictví a Vietnamském etnologickém muzeu. Po obědě v Hanoi Social Club zamiřte do Dračí zátoky.

4. den odpoledne Dračí zátoka

Zastavte se na ostrově Cat Ba, navštivte plovoucí vesnice a jeskyně na vápencových ostrůvcích. Zaplavte si v moři a pak se vraťte do Hanoje.

5. den Hue

Po ranním příletu do Hue si prohlédněte citadelu a nezapomeňte na hrobky císařů dynastie Nguyen. Večer si vyjeďte na projížďku po Voňavé řece.

6. den Hoi An

Poznávejte krásy města zařazeného do seznamu UNESCO, navštivte zdejší chrámy, obchody a kavárny na březích řeky.

7. den My Son

Po ránu se vydejte do My Son, svatého města království Čampa. Oběd si vychutnejte opět v Hoi An a po něm vyrazte na nákupy. Večer nasedněte na vlak do Nha Trang.

8. den Nha Trang

Užijte si potápění na korálových útesech, navštivte ostrovy a akvárium na ostrově Vinpearl nebo lenošte celý den na pláži.

9.–10. den Da Lat

Ranním autobusem se vydejte do Da Lat, ubytujte se v hotelu Dalat Palace. Projděte se kolem jezera, navštivte centrální tržnici a nasajte atmosféru starého koloniálního města. Druhý den zamiřte do vesnic obývaných místními menšinami. Po návratu do města se svezte lanovkou a prohlédněte si některý z chrámů.

11.–12. den Ho Či Minovo Město

Vydejte se za nákupy na třídu Dong Khoi a cestou obdivujte budovu Opery, hlavní poštu či katedrálu Notre Dame. Druhý den se seznamte s pohnutou historií země ve Válečném muzeu, prohlédněte si palác Sjednocení a zaskočte si na odpolední čaj do hotelu Continental.

13. den Cu Chi a Cao Dai

Navštivte tunely Cu Chi a pak se vydejte na západ k chrámu Than That Cao Dai. Odpoledne se vraťte do Ho Či Minova Města a večer vyrazte autobusem k deltě Mekongu.

14. den Delta Mekongu

Prožijte příjemný den ve Vinh Long, navštivte plovoucí trhy, vesničky na ostrovech a ovocné sady. Nezapomeňte ochutnat ovoce a ryby. Nočním autobusem se vraťte do Ho Či Minova Města.

Úvod

Vietnam má velice silného ducha národní identity. Zdejší kulturní dědictví je na jednu stranu silně zasaženo čínskými vlivy (díky jejich blízkosti i dlouholeté rivalitě), zároveň však je osobitě a nezaměnitelně jihovýchodoasijské. Po celých 30 let od konce 2. světové války býval Vietnam vnímán jako opravdové synonymum pro válku – nejdříve s Francouzi a poté s Američany. V zemi jsou stále vidět pozůstatky po válce, krátery však již byly naštěstí přeměněny v jezírka a z tunelů se stala čistě turistická atrakce. V dnešním Vietnamu často zaslechnete slogan Vietnam je zemí, ne válkou. Dřívější ostych a uzavřenost místních obyvatel jsou ty tam a Vietnamci se dnes chovají neuvěřitelně otevřeně, přátelsky a s úsměvem vítají ve své zemi zahraniční turisty.

Země a její podnebí

Vietnamská socialistická republika má rozlohu 329 566 km², čili je jen o trošku větší než britské ostrovy s Irskem dohromady. Země je velmi dlouhá, od severu k jihu měří přes 1600 km, a zároveň úzká – v nejužším bodě má na šířku pouhých 50 km. Nejsevernější bod země leží těsně pod obratníkem Raka, zatímco nejjižnější místo se nachází na 8. stupni zeměpisné šířky, tedy v tropech. Na severu hraničí Vietnam s Čínou, na západě s Laosem a Kambodžou. Východní pobřeží o délce 3450 km je omýváno vodami Jihočínského moře. Hlavní město Hanoj se nalézá v severní části země na Rudé řece. Největším městem Vietnamu je však Ho Či Minovo Město, nacházející se na jihu, v úrodné deltě Mekongu. Až do roku 1975 bylo známo pod jménem Saigon.

Vesnice Kenh Ga poblíž Ninh Binh

Jak vlastní protáhlý tvar země, tak její poloha uprostřed monzunových oblastí dávají tušit, že podnebí na severu země se bude podstatně lišit od podnebí na jihu. V severních částech země je počasí v zimě, tedy v období od listopadu do dubna, relativně chladné a vlhké a v horách v okolí Sapy mohou teploty klesnout až k bodu mrazu. Léto, tedy období mezi květnem a říjnem, je charakteristické vyššími teplotami, vydatnými dešti a občasnými tajfuny. Nejteplejšími měsíci severní a střední části Vietnamu jsou červen, červenec a srpen.

Klima na jihu je vskutku jiné. Od listopadu do dubna zde vládne období relativního sucha, přičemž od února do dubna se mohou teploty vyšplhat až k 35 °C. Mezi květnem a říjnem nastupuje období dešťů, vlhkost vzduchu dosahuje 80–100 % a podmínky pro pobyt tu nebývají právě nejpříjemnější.

Obyvatelstvo a jazyk

Okolo 86 % vietnamské populace tvoří etničtí Vietnamci zvaní Vietové či Kinhové. Pravděpodobně jde o potomky několika heterogenních etnických skupin. Zbývajících 14 % populace je představováno příslušníky některé z více než 50 oficiálně uznaných národnostních menšin.

Dívka v tradičním čamském oděvu v komplexu Po Nagar

Nejvýznamnější vietnamskou etnickou minoritou jsou Číňané (Hoa). Jejich počet dosahuje jednoho milionu a většina z nich je dnes naturalizovanými vietnamskými občany. Žijí především v Ho Či Minově Městě (zejména ve čtvrti Cholon) a v oblasti delty Mekongu. Jejich předci přišli z jižních čínských provincií Kuang-si, Kuang--tung, Fu-ťien, Če-ťiang a Tchaj-wan.

Khmerové, jejichž počet se rovněž blíží jednomu milionu a kteří obývají zejména oblast delty Mekongu, praktikují nejpůvodnější živou formu buddhismu, tzv. Théravádu. Dalšími významnými minoritami jsou obyvatelé hornatých oblastí ve středním a jižním Vietnamu. Francouzi je hromadně nazývali Montagnards a patří k nim Muongové, Edeové, Jaraiové, Bahnarové a Sedangové. Jejich celkový počet činí téměř tři čtvrtě milionu a díky svému dlouholetému odporu vůči vlivům Vietů si až do dnešních dob zachovali svébytnou kulturu.

Čamové žijí zejména v Phan Rang, Phan Thiet a rovněž v deltě Mekongu. Kdysi bývali nejmocnějším národem v oblastech centrálního pobřeží, dnes se jejich počet pohybuje okolo 150 000. Čamové z pobřeží jsou v drtivé většině hinduisté, zatímco ti z oblasti delty Mekongu povětšinou muslimové. Horské oblasti v severním Vietnamu jsou domovem dalších menšin. Nejpočetnější jsou Tayové, kterých zde žije více než 1 milion. Dále tu pak nalezneme početné populace Thajů, Hmongů a Nungů.

Úředním jazykem ve Vietnamu je vietnamština, mon-khmerský jazyk silně ovlivněný čínštinou. Není vůbec snadné se tento jazyk dobře naučit, nicméně základní výrazy pokrývající potřeby běžného cestovatele nemusí být až takovým oříškem. Pozitivem je, že se vietnamština zapisuje latinkou, takže evropský turista se v restauracích i při prohlížení památek zorientuje snadněji než v sousedním Laosu či Kambodži. Mezi mladými Vietnamci se rychle šíří angličtina, starší generace však ještě stále používají francouzštinu jako druhý jazyk.

Náboženství a kultura

Většina Vietnamců se hlásí k buddhismu, na rozdíl od okolních zemí jako Laos, Kambodža a Thajsko však nejsou stoupenci směru Théraváda. Ve Vietnamu naopak hraje prim směr Mahájána. Tradiční vietnamské hodnoty jsou velmi blízké Konfuciovu učení a mnoho Vietů je rovněž ovlivněno taoismem. Stále však věří i v místní božstva a praktikují jejich uctívání.

Křesťanští konvertité

Díky značnému úsilí jezuitských misionářů z Francie a jejich protestantských kolegů z USA a Kanady je v dnešním Vietnamu na 8 milionů křesťanů, což je druhé nejvyšší číslo v zemích jihovýchodní Asie. Protestanti jsou dodnes v odlehlých oblastech perzekvováni a mnohé katolické spolky neustále bojují za navrácení zkonfiskovaných pozemků.

Kultura, zvyky a tradice do jisté míry kopírují geografickou polohu země. Čím výše na sever, tím více je hmatatelný vliv Číny. A naopak jižní oblasti typicky přináleží do společenství zemí jihovýchodní Asie. Toto rozdělení je zřejmé i na vietnamských historických památkách. Hanoj je bezesporu hlavním historickým magnetem země a za to vděčí právě čínskému vlivu – vždyť i její jméno bylo odvozeno z čínského he nei, tedy „ve vodách“. Tradiční vietnamské tance, hudbu a zejména vodní loutkové divadlo si nejlépe vychutnáte právě tady, v deltě Rudé řeky.

Čínský vliv se nezapře ani v dalším historickém skvostu, bývalém královském městě Hue. Panovníci poslední královské dynastie Nguyen zde nechali po vzoru Pekingu vystavět překrásné Zakázané město (i když to zdejší se nachází za zdmi masivní pevnosti postavené dle návrhů francouzského armádního architekta Sebastiena de Vauban). A vietnamské císařské ceremonie bývaly vesměs napodobeninami těch čínských.

Jižně od průsmyku Hai Van, který geograficky rozděluje zemi na dvě poloviny, je situace poněkud odlišná. Celý jih Vietnamu býval kdysi ovládán hinduistickou Čamskou říší, a tak je prakticky celé území od chrámového komplexu My Son po město Phan Thiet poseto starobylými cihlovými věžemi oslavujícími Višnua, Šivu a další hinduistické bohy. Toto je ta pravá jihovýchodní Asie, rozprostírající se až do samé delty Mekongu – domova půlmilionu etnických Khmerů. To však neznamená, že jih Vietnamu je zcela prost známek čínské přítomnosti. Příkladem mohou být rušné uličky Cholonu či historický přístav Hoi An.

Přírodní krásy

Vietnam se může pochlubit nepřeberným množstvím přírodních divů. Známá Dračí zátoka (Ha Long) soupeří s thajskou Phang Nga o titul nejkrásnější zátoky této části světa, její nespočetné vápencové ostrůvky a útesy skutečně berou návštěvníkům dech. Pobřeží Vietnamu je doslova obsypáno nádhernými plážemi, mezi nejznámější patří zejména ty v Loc Vinh, Nha Trang a Mui Ne. Dosyta si tu můžete užít veškerých vodních sportů a ve zdejších restauracích vám naservírují ty nejlepší pokrmy z mořských plodů široko daleko.

Výlet do Dračí zátoky

Vnitrozemí země dominuje pás téměř neprostupného Annamského pohoří, dále na jih se poté rozprostírají pláně středovietnamské vysočiny. Země je díky své přírodní rozmanitosti biology považována za jakousi učebnici evoluce. V přírodní rezervaci Vu Quang, která je označována za „Galapágy jihovýchodní Asie“, jsou dnes a denně objevovány nové druhy flóry i fauny. Vláda také prohlásila rozsáhlá území Vietnamu za národní parky a mořské rezervace. Mezi opravdové perly středovietnamské vysočiny patří národní park Bach Ma, který je domovem ohroženého levharta obláčkového a dále pak národní park Cat Tien nacházející se na jihu země. Nesmíme také opomenout mořský park Hon Mun v Nha Trang, v dnešní době jedno z nejvyhledávanějších míst pro potápění a šnorchlování.

Stručná historie

Počátky historie a vznik Vietnamu jsou, tak jako u mnohých jiných zemí, zahaleny neprostupným oparem tajemství a opředeny množstvím legend a mýtů. S jistotou můžeme tvrdit pouze to, že předkové dnešních Kinhů (jak Vietnamci sami sebe nazývají) žili již před třemi až čtyřmi tisíci let v úrodných záplavových oblastech jižní Číny a v údolí Rudé řeky v Tonkinu. Historií Vietnamu se jako tenká stříbrná niť od nepaměti táhne jak boj proti čínské nadvládě na severu země, tak systematické podmaňování si jižních království Čampy a Kambodže.

Legendární králové

Vietnamská legenda o králi jménem De Minh praví, že tento potomek božského čínského vládce pojal za ženu nesmrtelnou horskou vílu. Jejich potomek, král Duong, se oženil s dcerou Dračího pána moří a z jejich svazku vzešel první vietnamský král, Lac Long Quan neboli Dračí pán Laců. Aby zachoval smír se svými mocnými sousedy, oženil se Lac Long Quan s nesmrtelnou čínskou vílou Au Co a společně přivedli na svět 100 synů. Nejstarší z nich usedl po smrti Lac Long Quana na trůn a stal se prvním králem dynastie Hung.

Starověká Čampa

Království Čampa vzniklo asi ve 2. století a v 5.–15. století bylo nejmocnější říší v oblasti. Na vrcholu své slávy ovládala Čampa celé pobřeží dnešního středního Vietnamu, od průsmyku Hoanh Son na severu po Vung Tau na jihu. Toto hinduistické království bylo konfederací pěti států – Indrapura (Quang Tri), Amarávatí (Quang Nam), Vidžaja (Binh Dinh), Kauthara (Nha Trang) a Panduranga (Phan Rang).

Na existenci dynastie Hung není dnes nahlíženo jako na historický fakt, spíše se jedná o mytologii oslavující vznik vietnamského národa.

$UserId$1

Thuc Phan, vládce kmenového společenství Au Viet, svrhl roku 258 př. n. l. 18. krále dynastie Hung a založil nový vietnamský stát zvaný Au Lac. Hlavním městem se stalo Co Loa, ležící severně od dnešní Hanoje. Avšak již za půl století, přesně roku 207 př. n. l., byl Au Lac poroben čínským generálem Trieu Da a na území dnešní provincie Kuang-si a v deltě Rudé řeky vznikl nový stát s názvem Nam Viet. Čínská nadvláda nad Nam Viet byla stvrzena roku 111 př. n. l., kdy nástupci Trieu Da formálně předali vládu chanskému císaři Wu-ti. Číňané nyní ovládali území Vietnamu až k průsmyku Hai Van a z Nam Viet se stala čínská provincie Giao Chau.

Dlouhověká dynastie

Vietnamci věří, že každý z 18 panovníků dynastie Hung vládl dlouhých 150 let. Tato víra je tak silná, že jakékoli pokusy o přesné historické zpracování těchto událostí jsou předem odsouzeny k neúspěchu.

Tisíc let čínské nadvlády

1. století bylo charakterizováno permanentní snahou čínských vládců o počínštění vietnamské populace, která však neustále narážela na tuhý odpor Vietnamců. Roku 40 n. l. propukla první větší protičínská rebelie, do jejíhož čela se postavily sestry Trung Trac a Trung Nhi. Tyto dvě šlechtičny se svévolně prohlásily za královny nezávislého Vietnamu. Již za tři roky však povstání potlačil čínský generál Ma Vien a intenzita počínšťování obyvatelstva ještě zesílila. Přestože pokus sester o odtržení od Číny nevedl k úspěchu, jsou obě dodnes ve Vietnamu považovány za národní hrdinky. Odpor vůči Číně byl stále velmi silný, přesto obyvatelstvo do určité míry podlehlo kouzlu svého mocného souseda a začalo přejímat a napodobovat čínské zvyklosti.

Na vietnamských chrámech je patrný silný čínský vliv

V následujících devíti stoletích proběhlo několik větších či menších protičínských vzpour, na statusu Vietů se však nic nezměnilo. Roku 544 se sice uskutečnilo povstání pod vedením nacionalisty Ly Bona, po kterém byla vietnamské dynastii Ly přiznána částečná nezávislost, ale již roku 603 se po zásahu čínských vojsk vše vrátilo do starých kolejí. Číňané přejmenovali zemi na An Nam, což doslova znamená „klidný jih“. Tento název byl ovšem spíše zbožným přáním než reálným vyjádřením situace. Roku 938 byla čínská armáda drtivě poražena Vietnamci pod vedením Ngo Quyena v bitvě na řece Bach Dang a po více než tisíci letech byl obnoven nezávislý Vietnam. Vietové byli konečně opět svobodní; tisíciletá nadvláda Číny si však vybrala svou daň v podobě silného počínštění obyvatelstva.

Čínská hrozba se samozřejmě zčistajasna nerozplynula a Vietnamci si to také moc dobře uvědomovali. Se svým mocným sousedem za humny se jednoduše museli naučit žít. Jejich vztah k Číně byl vždy na jednu stranu charakterizován rozhodným a tvrdým odporem k jakékoli čínské agresi, na druhou stranu byl čínský císařský dvůr zasypáván až pokornými omluvami za každou porážku čínských vojsk. Tento poněkud vychytralý postoj se projevil například roku 968, kdy král Dinh Tien, zakladatel dynastie Dinh, potvrdil vietnamskou nezávislost, ale zároveň se zavázal každé tři roky vzdát Číně hold.

Vietnam expanduje na jih

Od počátku 11. století bylo již dobře patrné, že se Vietnam od svého čínského souseda lecčemu přiučil. V zemi se pomalu stával hlavním náboženstvím buddhismus, nikoliv však směru Théraváda jako jinde v jihovýchodní Asii, ale směru Mahájána, který sem byl importován právě z Číny. S nadšením byl rovněž přijímán konfucianismus.

$UserId$2

Císaři dynastie Nguyen a francouzská nadvláda

Socha nguyenského císaře Quang Trunga, Qui Nhon

Tři války v Indočíně

$UserId$1

Ekonomický růst

Historické milníky

258 př. n. l. | V okolí dnešní Hanoje vzniká státní útvar Au Lac.
207 př. n. l. | Au Lac poroben Čínou.
40 | Povstání sester Trungových.
938 | Bitva na řece Bach Dang ukončuje 1000 let čínské nadvlády.
1005 | Buddhismus se stává vůdčím náboženstvím ve Vietnamu.
1471 | Vietnam drtivě poráží království Čampa.
1516 | Do Vietnamu přijíždí první Evropané – portugalští mořeplavci.
1539–1778 | Sever země ovládá dynastie Trinh, jih dynastie Nguyen.
1802–19 | Císař Gia Long zakládá v Hue dynastii Nguyen.
1858 | Francouzi obsazují Danang a Saigon.
1930 | Ho Či Min zakládá Komunistickou stranu Indočíny.
1940 | Vietnam okupují Japonci, francouzská správa nedotčena.
1945 | Porážka Japonska; Ho Či Min vyhlašuje nezávislost.
1946 | Začátek války v Indočíně.
1954 | Porážka Francouzů, Vietnam rozdělen 17. rovnoběžkou na komunistický sever a prozápadní jih.
1955 | Propuká válka ve Vietnamu; USA podporují jižní Vietnam.
1969 | Ve věku 79 let umírá Ho Či Min.
1973 | Washington a Hanoj vyhlašují klid zbraní.
1975 | Severovietnamská armáda obsazuje Saigon, jih ovládnut komunistickým severem.
1976 | Vznik Vietnamské socialistické republiky.
1978 | Invaze Vietnamu do Kambodže.
1979 | Čína odpovídá krátkým obsazením severních oblastí Vietnamu.
1986 | 6. sjezd komunistické strany vyhlašuje zavedení reforem doi moi.
1989 | Vietnamské jednotky jsou staženy z Kambodže.
1995 | Vietnam členem Sdružení národů jihovýchodní Asie (ASEAN).
2007 | Vietnam oficiálně vstupuje do Světové obchodní organizace (WTO).
2009 | Vietnam blokuje Facebook; zatýkání bloggerů a novinářů.
2014 | Propuštění několika disidentů po obchodním jednání s USA.
2015 | Územní spor v Jihočínském moři ochlazuje vztahy mezi Vietnamem a Čínou. Trans-tichomořské partnerství souhlasí s USA.
2016 | Komunistická strana volí na dalších 5 let nové vedení.