Top 10 zajímavostí

Burj Al Arab Luxusní „sedmihvězdičkový“ hotel je ikonou města

Gold Souk Kupte si některý z krásných dubajských suvenýrů na tomto světově proslulém trhu

Sheikh Zayed Road Futuristické panoráma tvořené jedněmi z nejvyšších budov světa

Centrum Dubaje Řada atrakcí, které jinde nenajdete, soustředěných kolem výjimečné Burj Khalifa, nejvyšší budovy světa

Nákupní centra Zajděte si zahýřit do jednoho z řady velkolepých dubajských nákupních center

Pouštní safari Vydejte se v terénním voze do pouště na vzrušující cestu přes písečné duny

Mešita Sheikh Zayed Tato dominanta Abú Dhabí je jednou z největších a nejhonosnějších mešit na světě

Madinat Jumeirah Půvabná imitace staré Arábie s trhy, restauracemi, kavárnami a vodními kanály

Al Fahidi Tradiční větrné věže jsou hlavní zajímavostí v této renovované historické čtvrti

Abra (vodní taxi) Vychutnejte si plavbu v tradiční dřevěné loďce abra mezi tržnicemi na obou březích Dubajské zátoky

Ideální den v Dubaji

9.00 Zlatý trh

Po snídani v hotelu si zajděte na Gold Souk (Zlatý trh) ve čtvrti Deira, prohlédněte si obchody se zlatem a přilehlý trh s kořením. Zároveň můžete navštívit nedalekou školu Al Ahmadiya a Heritage House.

11.00 Podél Dubajské zátoky

Vydejte se na pětiminutovou plavbu v tradiční dřevěné loďce abra přes zátoku do Bur Dubaj a projděte se po nábřeží do Shindagha, odkud je nádherný výhled na staré město. Pak zamiřte zpět přes tržiště až k mešitě Juma Grand a Dubajskému muzeu.

12.00 Dubajská historie

Udělejte si čas na návštěvu vynikajícího Dubai Museum (Dubajského muzea), jež je zásadním výchozím bodem pro každého, koho zajímá historie města.

13.00 Větrné věže

Pokračujte do čtvrti Al Fahidi, kde najdete překrásné starobylé větrné věže. Na jídlo můžete zajít do příjemné kavárny XVA Café and Gallery.

14.00 Mrakodrapy

Taxíkem nebo metrem si udělejte krátký výlet směrem na jih k velkolepým mrakodrapům na Sheikh Zayed Road. Vystupte u věhlasné Emirates Tower, pěšky pokračujte dále a cestou si prohlédněte různorodou místní architekturu včetně do výšky šplhajících mrakodrapů.

14.30 Nakupování

Z Sheikh Zayed Road se dejte směrem doleva po Financial Centre Road až k obchodnímu centru Dubai Mall. Věnujte nějaký čas prohlídce obchodů, uvnitř navštivte akvárium a můžete si také zabruslit na zdejším kluzišti.

15.30 Až na vrchol

Pokud vyjdete ven skrze nákupní centrum Dubai Mall a dostanete se až do samotného srdce Dubaje. Vynoří se před vámi fontána Dubai Fountain a napravo obrovská Burj Khalifa, nejvyšší budova světa. Vstupte dovnitř a rychlovýtahem vyjeďte až na vrchol nazývaný At the Top, odkud se vám naskytne jedinečný pohled na celé město (nutná rezervace předem).

16.30 Plachta století

Zastavte si taxík a vydejte se do úchvatného komplexu Madinat Jumeirah, kde můžete navštívit tržiště, vodní kanály a zdejší obchody. Zároveň je odtud jedinečný pohled na typickou siluetu hotelu Burj Al Arab ve tvaru lodní plachty. Na skleničku se stavte do baru Bahri.

19.00 Arabská noc

V Madinat Jumeirah najdete mnoho míst, kde se můžete výborně najíst, zejména na nábřeží to po setmění opravdu žije. Po večeři se tramvají vydejte na krátký výlet do hotelu One&Only Royal Mirage a navštivte zde malý, ale překrásný střešní bar, kam v tuto dobu často zavítá i některý ze známých dýdžejů.

Pohled na Sheikh Zayed Road za soumraku

Úvod

Dubaj je ve světě skutečným unikátem. Během pouhých čtyř dekád se město proměnilo ze skromného arabského obchodního městečka, o kterém kromě blízkého okolí slyšel jen málokdo, v jednu z nejzářnějších futuristických a světoznámých destinací. Vyrostlo v město s nejvyšší budovou světa, nejrozsáhlejším nákupním střediskem, největším uměle vytvořeným ostrovem a rekordně rychlým rozvojem.

Palm Jumeirah, umělý ostrov v Dubaji ve tvaru palmy

Dubaj dnes vyvolává rozporuplné pocity. Pro někoho představuje politicky stabilní, komerčně dynamickou a k ostatním kulturám tolerantní oblast, jeden z velkých a úspěšných urbanistických experimentů 21. století se snahou vytvořit skutečně globální město v srdci jedné z nejrušnějších oblastí světa. Pro jiné však ztělesňuje snobství, bezbřehé plýtvání, nevkus a ekonomickou a ekologickou katastrofu obrovských rozměrů, místo, které se může líbit jen manželkám fotbalistů, milionářům a jim podobným.

Kritika je jistě do určité míry oprávněná, a hledáte-li okázalost a nadbytek, pak jste tady správně. Na druhou stranu stačí jen krátký pobyt a rychle pochopíte, že Dubaj ve skutečnosti nabízí mnohem více, než co se často dočtete v bulvárním tisku. Rozvoj města byl prudký a chvílemi bezhlavý, dnes však Dubaj představuje jednu z největších urbanistických oblastí světa – Manhattan 21. století s mnoha futuristickými stavbami a moderními mrakodrapy, od do nebe se tyčící Burj Khalifa přes věžičky na Sheikh Zayed Road až po tajemný Burj Al Arab. Město nemá konkurenci, co se týče přepychových hotelů, nádherných restaurací, barů a samozřejmě nákupních možností. Ve zdejším historickém centru však jistě najdete i tradiční atmosféru – odráží ji zbožím překypující tržiště ve čtvrti Deira, větrné věže ve čtvrtích Al Fahidi a Shidagha nebo původní vodní taxíky (abry), které dnes převáží turisty přes Dubajskou zátoku tak, jako to činí již po více než dvě století.

Dubaj včera a dnes

Dubajská snaha o dynamický růst není ničím novým, město bylo vlastně vždy typické podnikatelským duchem a schopností využít jakékoli příležitosti, která se naskytla. Již v roce 1894 lákal šejk Maktúm bin Hašer indické a íránské obchodníky, aby se usadili ve městě, za což jim slíbil nulové daně. Položil tak základy moderního, kosmopolitního a obchodního ducha Dubaje. Starý Dubaj byl rušným přístavem i v době před objevením ropy, ke kterému došlo v roce 1966, a to především díky čilému obchodu s perlami, zlatem, ale i dalším zbožím.

Dramatický rozvoj moderního Dubaje byl nastartován objevem ropy koncem 60. let, a to i přesto, že jsou zdejší ropné zásoby relativně skromné a tvoří jen zlomek v porovnání s těmi, jaké najdeme v sousedním emirátu Abú Dhabí. Nejvyšší produkce ropy bylo dosaženo v roce 1991, kdy činila 410 000 barelů za den. Od té doby neustále klesá a v současnosti již výnosy z prodeje ropy činí jen asi dvě procenta hrubého domácího produktu emirátu Dubaj.

Zisk z prodeje ropy však poskytl finance pro výstavbu moderní průmyslové infrastruktury, vše pod dohledem prozíravého šejka Rašída, který se tak zasloužil o současnou prosperitu města. Rašídův syn šejk Mohammed, dnešní vládce Dubaje, dále zrychlil tempo diverzifikace a podpořil budování velkolepých, turisticky atraktivních projektů spolu s řadou podnikatelsky lákavých iniciativ se zónami volného obchodu. Jsou to například přístav Jebel Ali, Dubai Internet and Media Cities a Dubajské mezinárodní finanční centrum (Dubai International Financial Centre, DIFC). Hlavním cílem je vytvořit z Dubaje turistické, podnikatelské a finanční hlavní město celého Středního východu. Zástupci významných světových společností si vybudovali své pobočky a kanceláře právě v Dubaji, což zvýšilo počet národností ve městě na téměř 200 a populace dosáhla více než dvou milionů (z původních 700 000 v roce 1995). Cizinci dnes ve městě více než desetinásobně převažují nad původními obyvateli a to dává městu neobvyklý multikulturní a kosmopolitní charakter.

Nikoho však jistě nepřekvapí, že růst nebyl vždy snadný. Využívání a údajné porušování lidských práv málo placené pracovní síly z Pákistánu a Indie, která se významně podílí na výstavbě nových budov, rozhodně neprospívají dobré pověsti města. Společenské nepokoje plynoucí z přítomnosti mnoha odlišných kultur rovněž vyvolávají napětí a silné kritiky se městu dostává i za časté věznění západních turistů za přestupky, jako je držení drog nebo jen prosté líbání na veřejnosti. K tomu připočtěme ještě obavy ekologů spojené s doslova šíleným tempem, kterým se Dubaj rozvíjí. Potíže způsobuje nedostačující hromadná doprava. Situace se zlepšila s otevřením špičkového metra, které alespoň částečně odlehčilo místní automobilové dopravě. Největší krizi prodělal Dubaj v roce 2008, kdy stál doslova na pokraji krachu, a za záchranu vděčí sousednímu emirátu Abú Dhabí, který těží z mnohem větších zásob ropy.

Po krizi následovalo zrušení, nebo alespoň dočasné pozastavení mnoha megalomanských projektů, včetně výstavby komplexu umělých ostrovů u pobřeží emirátu. S postupným odezníváním krize se dokončení některých projektů vrátilo na pořad dne; příkladem mohou být obnovené stavební práce v nové finanční čtvrti Business Bay, která by měla být kompletně dokončena v roce 2017. V polovině roku 2013 se stavební ruch vrátil i do zábavního komplexu Dubailand, jehož otevření je naplánováno na rok 2020. Již v roce 2016 by pak měli první návštěvníci zavítat do nové budovy dubajské opery. Město dnes vzhlíží k budoucnosti sice opatrně, přesto s mírným optimismem.

Pláže a nakupování

Novodobý dubajský plán ovládnout globální turistický trh je založený na nabídce širokého spektra atrakcí a světových „nej“. Pro návštěvníky, kteří chtějí prožít slunný víkend na své cestě z Asie do Evropy, představuje Dubaj dobrou zastávku. Stejně tak zde však lze strávit týdny prozkoumáváním nespočtu zajímavostí nejen v samotném městě, ale i v dalších oblastech SAE. V neposlední řadě musíme zmínit další velké lákadlo Dubaje, kterým je zdejší počasí. Slunečno je tu 12 měsíců v roce, a i když letní teploty šplhají až k závratně vysokým hodnotám, od října do května je zdejší podnebí velmi příjemné a pro Evropany a Američany znamená výbornou možnost odpočinku.

Dubajský Gold Souk

Rozlehlé pláže a jedny z nejluxusnějších a nejvybavenějších hotelů na světě přitahují každoročně řadu turistů. Město dále nabízí i širokou škálu barů a restaurací, které z Dubaje učinily doslova světové kulinářské centrum. Stejně tak zde naleznete takřka neomezené možnosti nakupování v největších světových nákupních centrech. Ve výšce a počtu mrakodrapů na kilometr čtvereční nemá Dubaj ve světě konkurenci. Nacházejí se zde ale i starobylé památky, jako jsou původní budovy s typickými větrnými věžemi a písčitými dvorky, rušná tržiště v Deiře a Bur Dubai a samozřejmě také Dubajská zátoka, srdce starého města, jež ve dne i v noci brázdí tradiční dřevěné abry a obchodní loďky, připomínající dubajskou minulost.

Rozvržení města

Dubaj je druhým největším ze sedmi emirátů, které dohromady tvoří Spojené arabské emiráty (SAE). Leží severovýchodně od hlavního města Abú Dhabí, na jižním pobřeží Arabského zálivu. Emirát pokrývá oblast o velikosti 3885 km^2, s mnoha pobřežními pláněmi, pouštními dunami a vyprahlými kopci Hajaru na východě v okolí dubajské enklávy Hatta.

Oblékání ve Spojených arabských emirátech

Stále méně často se na ulici setkáte s typickým národním oděvem. Hlavní částí tradičního mužského ošacení je bílá, na zem sahající róba označována jako kandoora nebo dishdasha. Pokrývce hlavy, která může být bílá nebo červenobílá, se říká gutra a je uchycena pomocí černého pásku agal, kterým předci dnešních obyvatel emirátů, beduíni, spoutávali nohy velbloudů. Mezi mladými tradiční gutru a agal stále častěji nahrazují kšiltovky. Nejvýraznějším prvkem tradičního ženského oděvu je na zem sahající černý plášť abaya a šátek zvaný sheyla. Starší ženy někdy nosí zlatou, lakovanou obličejovou masku označovanou jako burqa. Většina obyvatel se však dnes obléká v západním stylu.

Současné město leží v extrémně rovinaté oblasti a táhne se více než 20 km od historických čtvrtí Bur Dubai a Deira po obou březích Dubajské zátoky až po Dubai Marina („Nový Dubaj“) na jihu. Víceproudá magistrála Sheikh Zayed Road prochází celým městem, vzájemně propojuje různé dubajské čtvrti a pokračuje až do Abú Dhabí.

V posledních letech došlo k velkým změnám v místní dopravě díky otevření dubajského metra, které by se mělo dále rozšiřovat i v budoucnu. V roce 2014 byl rovněž zahájen provoz nové tramvajové sítě. I přes veškerou snahu o podporu a rozvoj hromadné dopravy dává většina obyvatel stále přednost cestování osobním automobilem.Jen výjimečně se vám stane, že městem projedete bez uvíznutí v nějaké dopravní zácpě.

Burj Khalifa, nejvyšší budova světa

Stručná historie

Oblast, kde leží dnešní Spojené arabské emiráty (SAE), byla dříve protkána obchodními stezkami mezi antickými civilizacemi jižní Mezopotámie (dnešního Iráku) a údolím řeky Indus, později pak mezi Evropou a východními osadami. Je zde tedy patrný vliv lidí mnoha kultur, s nimiž zdejší obyvatelé obchodovali po několik tisíciletí.

Území, které dnes tvoří SAE a severní Omán, bylo v minulosti známé pod různými názvy. Pro Sumery z jižní Mezopotámie to byl Magan, vyhlášený zdejšími ložisky mědi ve 3. tisíciletí př. n. l. Pro Peršany, v 1. tisíciletí př. n. l., to byla Maka, která se stala součástí jejich království v 6. století př. n. l. Za doby Římské říše označil řecký historik a geograf Strabón z Amasele (64 př. n. l. – 21 n. l.) zdejší krajinu jako výběžek Macae v Arábii. Pro perské Sásánovce v období od 3. do 7. století to byl Mazun, 27. území jejich království. Od 4. století až do 7. století se mnoho Sásánovců hlásilo ke křesťanství. Raná církev nazývala SAE Bet Mazunaye a vystavěla podél zdejšího pobřeží mnoho klášterů. Jeden z nich, ležící na ostrově Sir Bani Yas v emirátu Abú Dhabí, se podařilo archeologům odkrýt v ještě zachovalém stavu.

Raná civilizace

I když v oblasti Dubaje najdeme několik archeologických nalezišť, většina našich poznatků o rané historii pochází z nálezů učiněných od konce 50. let minulého století na jiných místech v SAE. Nejranější důkazy lidského osídlení představuje obydlí v Dalma v Abú Dhabí, jehož stáří se odhaduje na 6000 let. Nálezy prehistorických malovaných hliněných kousků v severních emirátech Sharjah (Šardžá), Umm al Quaiwain (Umm al-Quwain) a Ras al Khaimah (Rás al-Chajma) naznačují, že existovala určitá forma obchodu mezi obyvateli pobřežních vesniček a předsumerské civilizace Ubaid, k jejímuž rozkvětu došlo v jižní Mezopotámii od 5600 do 3900 př. n. l. Archeologické důkazy pocházející z nálezů z Umm al Quawain také svědčí o obchodu s perlami, který kvetl pravděpodobně již v 5. tisíciletí př. n. l.

Ibn, bin a bint

V arabštině znamenají jména „bin“ a „ibn“ „syn (koho)“: Mohammed bin Rašíd je Mohammed, syn Rašída. „Bint“ je „dcera (koho)“.

Jedním z nejznámějších archeologických nalezišť v SAE je Umm an Nar (v překladu „Matka ohně“) poblíž Abú Dhabí. Jedná se o osadu z doby bronzové (3. tisíciletí př. n. l.), která také dala v dějinách SAE název období let 2700–2000 př. n. l. Nalezené velbloudí kosti se datují do doby 2500–2200 př. n. l. a jde pravděpodobně o nejranější důkaz o domestikaci tohoto zvířete na světě.

Významným nalezištěm z éry Umm an Nar v Dubaji je Al Sufouh, mezi Jumeirou a Dubai Marina. Na začátku 90. let zde byla odkryta kruhová hrobka a osada, velmi podobná jiným osadám z doby Umm an Nar.

Doba železná

Během doby železné, mezi lety 1200 a 300 př. n. l., se počet obyvatel území emirátu zvýšil. Bylo nalezeno mnoho vesniček z hliněných cihel, například Al Qusais v Dubaji, patrně znovu obydlená vesnička z dřívější doby bronzové.

Vznik Hatty se datuje 3000 let nazpět

Během helénistické éry, asi od 300 př. n. l. do přibližně 1. století n. l., představovala dvě nejvýznamnější centra města Mleiha, jižně od Dhaidu v emirátu Sharjah, a Ad-Dour, poblíž Umm al Qaiwain, kde zároveň leží největší předislámské archeologické naleziště na pobřeží zálivu. Našla se zde mj. řecká keramika, ucha láhví na víno z rhodského a římského skla nebo mince s aramejským písmem, dále pak kamenné a bronzové nápisy, které svědčí o tom, že se zde v této předislámské době šířilo křesťanství, původně především z království Sásánovců. Aramejština se po postupném obrácení na křesťanskou víru stávala hlavním liturgickým jazykem této oblasti.

Archeologické nálezy v Jumaiře z období Sásánovců a Abbásovců

V pozdní sásánovské éře byla v oblasti dnešní čtvrti Jumeirah v Dubaji založena obchodní osada na stezce spojující Mezopotámii a Omán. Vykopávky odhalily základy sásánovského vládního paláce, domky postavené z pouštního kamene (farush), pokrytého vápenatou vrstvou, a trh. Osada byla následně za rané islámské éry rozšířena Abbásovci. Protože se jednalo o centrum východo-západního obchodování (za vlády Sásánovců a poté i Abbásovců), dostávalo se zdejší oblasti drahého zboží, jako je měď, koření, kadidlo nebo santalové a týkové dřevo z východu, z druhé strany především zlato, stříbro a tkaniny.

Od islámské éry po koloniální období

Poté, co se oblast v roce 632 dostala pod nadvládu muslimů, nahradila aramejštinu arabština. První muslimskou arabskou dynastií byli Umajjovci, kteří v Damašku vládli od roku 661. V roce 771 je vystřídali Abbásovci. Šíření jejich vlivu je patrné v obchodních stanicích v Jumeiře, které nesou architektonické prvky typické právě pro Abbásovce.

Nejstarší mešita v SAE na východním pobřeží v Badiyah

V pozdní islámské éře obchodovali zdejší obyvatelé (díky schopným mořeplavcům, jako byl například Ibn Majid) s východní Afrikou a oblastmi sahajícími až po Indii a Čínu. Dokazují to objevy úlomků nádherného čínského porcelánu na místním pobřeží.

První prokázaná zmínka o „Dibei“ pochází z roku 1580 od benátského klenotníka Gasparo Balbi, kterého sem přilákala kvalita místních perel.

V 19. století převzali kontrolu nad místní obchodní koloniální stezkou Britové díky několika dohodám s místními vládci. Jedním z nich byl Mohammed bin Hazza, který vládl malé rybářské vesničce Dubai ze svého domku na pobřeží Shindagha v roce 1820. Dohoda postupně vedla k uznání Dubaje coby území odděleného od komunit Abú Dhabí a Sharjah.

Éra rodu Maktúm

Íránský vliv

Šejk Rašíd

Nezávislost

Šejk Mohammed

Politická realita

Výhled do budoucna

Historické milníky

2700–2000 př. n. l.

Založena osada v Al Sufouh.

1. století př. n. l.

Založena vesnice v Al Ghusais.

6. století

Sásánovci zakládají obchodní stanici v Jumeiře.

632

Oblast přechází na islámskou víru, arabština nahrazuje aramejštinu.

1580

Nejstarší dochované zmínky o „Dibei“ od Gaspara Balbi z Benátek.

1793

Jako území závislé na Abú Dhabí představuje Dubaj rybářskou a perlařskou vesnici s 1200 obyvateli sídlícími kolem zátoky.

1833

Maktúm bin Buti al Maktúm a 800 členů Al Bu Falasah, sekce skupiny Bani Yas, se usazuje v Shindagha, zakládají vládu dynastie al Maktúm.

1853

Místní šejkové podepisují s Brity smlouvu o věčném míru. Z oblasti se stává Smluvní pobřeží.

1902

Rostoucí poplatky v perském přístavu Lingah podněcují další zahraniční obchodníky k přesunu do dubajské zóny volného obchodu.

1912

Vlády se ujímá šejk Saíd bin Maktúm.

1958

Vládcem se stává „otec Dubaje“, šejk Rašíd bin Saíd.

1966

V pobřežních vodách Dubaje, v ropném poli Fatah, je objevena ropa.

1969

Začíná těžba ropy.

1971

2. prosince jsou SAE ustaveny nezávislou federací. Prezidentem se stává vládce Abú Dhabí, šejk Zayed bin Sultan al Nahyan.

80. léta

Vybudována první nákupní centra: Al Ghurair Centre (1981), Dubai Duty Free (1983) a Jebel Ali Free Zone (1985).

1990

Vládcem se stává šejk Maktúm bin Rašíd.

2006

Šejk Maktúm umírá a vládu nad Dubajem přebírá šejk Mohammed.

2008

Dubaj zasahuje finanční krize. Město se ocitá na hraně bankrotu a pozastavuje mnoho stavebních projektů.

2010

Otevření Burj Khalifa, nejvyšší budovy světa.

2013

Počet obyvatel Dubaje dosáhl 2,1 milionu (v roce 1967 tu žilo 59 000 lidí).

2014

Amnesty International kritizuje SAE za pronásledování opozičních aktivistů požadujících politické reformy.

2015

V luxusním 63patrovém hotelu The Address Downtown Dubai vypukl 31. 12. požár, který si naštěstí vyžádal jen pár desítek zraněných. Očekávaný novoroční ohňostroj z hotelu Burj Khalifa se tedy konal.

Table of Contents

Top 10 zajímavostí

Ideální den v Dubaji

Úvod

Dubaj včera a dnes

Pláže a nakupování

Rozvržení města

Stručná historie

Raná civilizace

Doba železná

Od islámské éry po koloniální období

Éra rodu Maktúm

Íránský vliv

Šejk Rašíd

Nezávislost

Šejk Mohammed

Výhled do budoucna

Historické milníky

Zajímavosti

Oblékání ve Spojených arabských emirátech

Právo na pojmenování