TOP 10 Zajímavostí

Brooklyn Bridge

Projděte se po této ikoně mostního inženýrství 19. století (strana 30)

Socha Svobody

Tato socha přivítala v New Yorku už miliony lidí (strana 26)

Guggenheim museum

Proslulé svojí architekturou stejně jako svými obrazy (strana 52)

Museum of Modern A rt

Jedna z nejlepších sbírek moderního umění na světě (strana 40)

Times Square

Posaďte se na zdejší schody a kochejte se pohledem na toto kultovní místo (strana 33)

American Museum of Natural History

Najdete zde vše – od dinosaurů po planety (strana 61)

METROPOLITAN MUSEUM OF A RT

Monumentální a současně krásná studnice historických pokladů (strana 49)

Greenwich Village

Bohémskou „Vesnici“ charakterizuje uvolněná atmosféra (strana 72)

Central Park

Odreagujte se na tomto „hřišti“ (strana 54)

Empire State Building

Z proslulého mrakodrapu se nabízejí úchvatné výhledy na New York (strana 45)

Ideální den v New Yorku

9.00

Snídaně

Ochutnejte typickou snídani Newyorčanů – bagel, pomazánkové máslo a plátek lososa – v podniku Katz’ s Delicatessen na Lower East Side. Po snídani se projděte ulicí Ludlow Street lemovanou výlohami módních butiků.

10.15

Jak vznikala čtvrť Lower East Side

Jen o pár budov dál od Delancey Street na Orchard Street najdete Lower East Side Tenement Museum – činžovní dům postavený v roce 1863. Vydejte se na cestu zpátky v čase a dozvíte se více o imigrantech, kteří kdysi zabydlovali čtvrť Lower East Side.

11.15

Procházka do Brooklynu

Pokračujte směrem na jih přes Chinatown až ke vstupu na most Brooklyn Bridge na konci ulice Centre Street. Přejděte přes lávku pro pěší a ocitnete se na druhém břehu East River – v Brooklynu.

12.30

Skvělá pizza

Brooklynský podnik Grimaldi’ s Pizzeria (1 Front Street) je vyhlášený. Po lehkém obědě se projděte po Water Street. Objednejte si horkou čokoládu v kelímku v kavárně Jacques Torres a zamiřte na promenádu na břehu East River v parku Brooklyn Bridge Park. Výhled odtud na dolní Manhattan je skutečně fascinující.

14.30

Odpoledne se starými mistry

Zajeďte si metrem do čtvrti Upper East Side. Frick Collection (1 E 70th Street) je skvělé malé muzeum, s mnohem klidnějším provozem než nedaleké Metropolitní. V domě Henryho Fricka (postaveném v roce 1913) je umístěna jeho sbírka obrazů od umělců, jako byli Rembrandt, El Greco, Vermeer nebo Gainsborough.

17.30

Central Park

Po prohlídce Frickových sbírek se projděte v Central Parku, který se rozkládá hned přes Fifth Avenue. Vjezd do parku se nachází dva bloky na sever, na křižovatce 72nd Street a Fifth Avenue. Můžete se toulat kolem jezera nebo zajít k památníku Strawberry Fields nebo Shakespearově zahradě.

20.00

Broadway

Vydejte se na „Great White Way“ a navštivte představení některého z mnoha místních divadel.

22.30

Světla města

Den můžete zakončit nádhernou vyhlídkou na město se všemi jeho světly, kterou vám nabídne Top of the Rock v 69. patře budovy Rockefeller Center.

Úvod

Návštěvníci, kteří přijíždějí do New Yorku poprvé, mívají velká očekávání. Město je většinou nezklame, i když pobyt v něm může být frustrující. Jen málo míst v USA nabízí tolik atrakcí. Ať prahnete po jakékoli zábavě, tady ji najdete: divadla, skvělá muzea, luxusní hotely, fascinující historie, noční život, opulentní restaurace. Jedinou věcí, kterou zde budete hledat obtížně, je klid. Ale i to se může někdy podařit, například pokud se ubytujete ve výškovém hotelu vysoko nad rušnými ulicemi, zabrousíte na severní konec Central Parku nebo se projdete po terasách nad řekou Hudson.

Zprvu asi budete v New Yorku zcela zahlceni dojmy: 13 000 taxíků, více než 6 000 městských autobusů, asi 10 000 km ulic, 960 km cyklostezek, 930 km nábřeží, 18 000 restaurací a 90  000 hotelových pokojů. Jakmile si ovšem trochu zvyknete na přeplněné ulice s kvílejícími sirénami, zjistíte, že New York nejsou jen turistické atrakce a muzea. Je to především město, kde žijí lidé.

Efekt 11. září

Každý Američan určitého věku vám řekne, kde byl a co zrovna dělal 22. listopadu 1963, kdy byl v Dallasu zastřelen prezident John Kennedy. Podobně si dnes každý Newyorčan pamatuje, kde byl a co dělal dopoledne 11. září 2001, kdy dvě unesená letadla narazila do budov World Trade Center. Obyvatelé New Yorku se z tragédie 11. září sice již vzpamatovali, přesto tento teroristický útok na vždy poznamenal jejich životy: vytratil se někdejší pocit nepřemožitelnosti a absolutního bezpečí. Návštěva památníku 11. září je vhodná zejména pro ty, kteří chtějí uctít památku zahynuvších při atentátu.

Město se změnilo

Jestliže něco dnes New York charakterizuje, je to překonání tíživého období 70. a 80. let. Kriminalita poklesla a město je čistší a příjemnější. I proto sem jezdí více turistů i lidí z obchodní a podnikatelské sféry než v minulých desetiletích (je však třeba připomenout, že po událostech 11. září 2001 došlo ke znatelnému, byť dočasnému, poklesu počtu hostů. V roce 2017 město navštívilo 61,8 milionů lidí.

Jasným důkazem změny k lepšímu je například proměna Times Square. Až do počátku 90. let bylo toto „náměstí“ plné obchodů s pornografií, pochybných lokálů a opuštěných budov. Konečná stanice autobusů Port Authority se hemžila prostitutkami a překupníky a 42nd Street nebyla místem pro poklidné večerní procházky. Dnes je Times Square stále rušné, ale jiným způsobem: najdete zde nové kancelářské budovy a hotely, opravená divadla na Broadwayi, zábavní komplexy a také desetitisíce turistů. Podniky „pro dospělé“ byly z této oblasti vykázány. Místo nich se zde objevili mediální giganti jako MTV nebo muzeum voskových figurín Madame Tussaud.

Budova nádraží Grand Central je mistrovským kouskem

Změna společenských poměrů však nemá jen kladné stránky. V New Yorku je v současnosti vysoká nezaměstnanost a také chudoba – snad téměř nejhorší v celé zemi. Rozdíl mezi bohatými (zde opravdu hodně bohatými) a chudými je skutečně markantní. Koupit byt v nové zástavbě si mohou dovolit skutečně jenom ti s nejvyššími příjmy... Nicméně každá čtvrť New Yorku může vyprávět svůj vlastní příběh.

Opojná směsice

Pro běžného člověka musí být náročné žít v podobně komplikovaném, přelidněném a drahém městě. Na to, jak je tato metropole velká a různorodá, zde spolu lidé vycházejí překvapivě dobře. V pěti městských obvodech (Manhattan, Brooklyn, Queens, Bronx a Staten Island) žije celkově asi 8,2 milionů obyvatel. Nejlidnatější částí je Brooklyn, následuje Queens, kde počet obyvatel převyšuje dva miliony, a třetí příčku obsadil Manhattan. Žije zde víc Italů než v Benátkách, víc Irů než v Dublinu a také víc Židů než v Jeruzalémě.

New York lákal imigranty už v koloniálním období. I v dnešní době sem přijíždí značný počet přistěhovalců. Hledají zde práci, bohatství, štěstí anebo svobodu. Ať už přicházejí s jakýmkoli záměrem, obohacují město svým kulturním odkazem.

Bryant Park inspirovaný Francií

Většině návštěvníků, kteří sem přijedou poprvé, New York nakonec učaruje. Neexistuje snad nic silnějšího, než se poprvé v životě procházet přelidněnými ulicemi Midtown, vidět na vlastní oči umělecká díla, o kterých jste předtím pouze četli v knížkách, spatřit sochu Svobody tyčící se nad přístavem nebo se jen tak o větrném zimním odpoledni projít Central Parkem.

Stručná historie

V roce 1524 objevil Florenťan ve francouzských službách Giovanni da Verrazano zátoku nazývanou dnes New York Harbor. Trvalo však dalších sto let, než se v oblasti usadili první bílí osadníci. Dnes je na památku objevitele pojmenována úžina u vstupu do zátoky (Verrazano Narrows) a také most, který se přes ni klene.

Nový Amsterdam

Osídlování regionu započalo po roce 1609, kdy Angličan Henry Hudson ve službách Nizozemské východoindické společnosti proplul proti proudu řeky Hudson až do míst, kde se dnes nachází město Albany. V roce 1624 pak nově založená Nizozemská západoindická společnost vyslala první osadníky, kteří se usadili na dolním konci Manhattanu. Na jaře následujícího roku zde kolonisté vystavěli malé městečko, které pojmenovali Nový Amsterdam. První dva nizozemští guvernéři, Peter Minuit a Peter Stuyvesant, dohlíželi na budování a rozvoj rušné obchodní stanice. Podle starých vyprávění to byl právě Peter Minuit, kdo v roce 1626 odkoupil Manhattan od Indiánů za zboží v hodnotě asi 24 $ (jednalo se zejména o korále a oblečení).

Od samého počátku byl Nový Amsterdam kosmopolitním sídlem. Mezi první přistěhovalce patřili Valoni, Skandinávci, Němci, Španělé, portugalští židé a také černí otroci dovlečení z Karibiku. Podle záznamů kněze, který působil v městečku čítajícím asi 1500obyvatel, mluvili v roce 1643 zdejší usedlíci celkem 18 různými jazyky. Atmosféra náboženské tolerance sem přitahovala také britské uprchlíky z Nové Anglie.

V roce 1653 nechal guvernér Peter Stuyvesant v místech, kde se dnes nachází ulice Wall Street, postavit hradbu (ve snaze ochránit nizozemské osadníky před Brity, kteří se na ostrově začali usazovat). Jeho snaha však byla zbytečná– nizozemští osadníci se 8. září 1664 vzdali anglické flotile. Tehdejší anglický král KarelII. věnoval kolonii svému bratrovi, vévodovi z Yorku, a Nový Amsterdam byl překřtěn na Nový York.

Mapa Nového Amsterdamu z roku 1660

Nový York

Přestože se město v roce 1673 krátce vrátilo pod kontrolu Nizozemců a pro změnu bylo nazýváno New Orange (Nové Oranžsko), na základě smlouvy uzavřené v následujícím roce připadlo zpět Angličanům. V 18. století obývalo město asi 25 tisíc lidí a život v něm se stal o něco komfortnějším. Byla postavena radnice a několik kostelů, založena vysoká škola King’ s College (dnešní Kolumbijská univerzita) a začaly se vydávat první noviny. Z této éry se toho mnoho nezachovalo. Nejstarším dochovaným kostelem v New Yorku je kostel St. Paul’ s Chapel postavený roku 1766. Z téhož období pochází rovněž dům Morris-Jumel Mansion v Harlemu.

Britská koloniální vláda se musela brzy potýkat s negativními náladami místního obyvatelstva. Už v roce 1735 byl John Peter Zenger, vydavatel protivládních novin New-York Weekly Journal , zproštěn obvinění z trestného činu pomluvy, což lze považovat za raný projev svobody tisku (více se o této kauze dozvíte ve Federal Hall National Memorial na dolním Manhattanu.) Město bylo rozděleno mezi loajalisty nakloněné britské koruně a „patrioty“, kteří požadovali nezávislost, např. 27. června 1775 doprovázela polovina obyvatel města George Washingtona, který odjížděl do Bostonu převzít velení nad Kontinentální armádou, zatímco druhá polovina vítala v přístavu anglického guvernéra, který se právě vrátil z Londýna. Stejně signifikantní je rovněž fakt, že delegáti za New York hlasovali proti přijetí první verze Deklarace nezávislosti.

Nové zřízení

New York zůstal britskou pevností po celou dobu války za nezávislost a jeho zástupci se vzdali až po kapitulaci Britů ve Virginii v roce 1781. O dva roky později Anglie uznala nezávislost amerických kolonií. Washington se triumfálně vrátil do New Yorku a slavnostně se rozloučil se svými důstojníky při večeři v restauraci Fraunces Tavern. Když se New York na krátko stal hlavním městem nově vzniklých Spojených států amerických, George Washington složil přísahu z balkonu budovy Federal Hall (dřívější newyorské radnice) a poté se odebral k modlitbě do kostela St. Paul’ s Chapel, kde můžete dodnes spatřit jeho lavici.

Status hlavního města sice v roce 1790 připadl Philadelphii, New York však zůstal hlavním obchodním centrem. V roce1800 ( v témže roce si Alexander Hamilton nechal v dnešním Harlemu postavit sídlo Grange) dosáhl počet jeho obyvatel 60000, tedy více než dvojnásobné hodnoty než o deset let dříve.

Město se brzy začalo potýkat s nedostatkem bytů a také s hygienickými problémy. V horkých letních měsících se šířily nemoci a obyvatelé utíkali do „venkovských“ domů v odlehlých oblastech, jako byla vesnice Greenwich (dnešní Greenwich Village), anebo do nedaleké divočiny – dnešní Upper East Side. V roce 1811 došli zákonodárci k závěru, že další rozvoj New York City musí být přísně regulován. Komise vedená zeměměřičem Johnem Randelem navrhla, aby se všechny nově budované ulice křížily v pravém úhlu – ulice vedoucí ze západu na východ Manhattanu byly označovány streets a ty severojižní avenues (již existující Broadway měla výjimku.) Tento plán byl okamžitě přijat a od té doby tak tvoří všechny ulice na sever od 14th Street pravoúhlou síť.

Ze hřbitova parkem

Mnohé dnešní newyorské parky byly původně pohřebišti, kde byli v hromadných hrobech pohřbíváni nemajetní lidé. K tomuto účelu sloužily kdysi například i parky Washington Square Park anebo Bryant Park.

Město se rozrůstá

Když byla v roce 1825 otevřena nová plavební cesta Erie Canal spojující Velká jezera s řekou Hudson, stal se New York branou k oceánu pro rozlehlé vnitrozemské oblasti. Obchod vzkvétal a loděnice přístavu se rozšiřovaly. Úroveň bydlení byla však stále velmi nízká a většina obyvatel žila ve stísněných podmínkách. V prosinci 1835 zničil požár centrum obchodního okrsku kolem Hanover Street a Pearl Street včetně téměř všech staveb z nizozemské éry.

V roce 1853 byla pro účely první americké Světové výstavy postavena budova Crystal Palace ( v místech dnešního Bryant Parku za knihovnou New York Public Library). Ve stejném roce zákonodárci schválili vybudování Central Parku. O pět let později byli tímto úkolem pověřeni Calvert Vaux a Frederick Law Olmsted. Shodou okolností byla toho roku zničena požárem budova Crystal Palace.

Do roku 1860 počet obyvatel dosáhl 800 tisíc. Řídit chod města bylo velmi obtížné, propukaly nepokoje a velkým problémem se stala kriminalita. Negativní dopad měla i rozbujelá korupce úředníků. New York City tehdy prakticky ovládal William Marcy Tweed spolu se svými stoupenci z politické organizace Tammany Hall. Společně město připravili o přibližně 200 milionů dolarů. „Boss Tweed“ byl sice v roce 1871 zatčen a uvězněn, město však již bylo ve velice špatném stavu.

New York se znovu dokázal s nepříznivou situací vyrovnat. Na přelomu 19. a 20. století prošel asi nejdramatičtějším rozvojem. Mnohé významné stavby pocházejí právě z tohoto období. Newyorské banky financovaly výstavbu železnic, které otevíraly cestu na západ, podporovaly zakládání dolů a továren a také rozvoj ropného a automobilového průmyslu. Značný majetek nashromáždily například rodiny Vanderbiltů, Rockefellerů, Morganů, Carnegiů či Fricků. Tito magnáti rozšiřovali své umělecké sbírky a finančně podporovali filantropické a kulturní instituce, které z New Yorku učinily to, čím je dnes – pulzující velkoměsto se světoznámými památkami a institucemi jako Metropolitní opera, Frick Collection nebo Rockefeller Center.

Masové přistěhovalectví

Během druhé poloviny 19. století zaznamenal New York příval imigrantů, kteří do Ameriky přišli hledat nový a lepší život. Hladomor v Irsku a série revolucí ve střední Evropě vyhnaly za moře Iry a Němce a brzy poté také Italy, Poláky, Maďary a další. První židovští imigranti prchající před pogromy z Ruska a dalších zemí východní Evropy dorazili k americkým břehům v 80. letech. Během deseti let město zaplavily více než 2 miliony přistěhovalců; od roku 1886 je při příjezdu vítala socha Svobody.

Imigranti z konce 19. století

Střední třída se usazovala zejména na západ od Central Parku, komfortní domy a vily těch nejbohatších vyrůstaly kolem Fifth Avenue a na východní straně Manhattanu. V roce 1870 byla zahájena výstavba mostu, který měl spojit Manhattan s Brooklynem. Poté co Elisha Otis vynalezl výtah, bylo možné začít s výstavbou prvních mrakodrapů – s tehdy závratnými osmi či deseti patry.

V roce 1898 se New York City (od té doby nazývaný Manhattan), Queens, Brooklyn, Bronx a Staten Island spojily a vytvořily Greater New York (Velký New York). Počet obyvatel tohoto nově vytvořeného města přesáhl 3 miliony, což z něj v té době činilo druhé největší město světa (po Londýnu).

Počátek 20. století proběhl ve znamení dalšího rozvoje. Začaly se stavět skutečné mrakodrapy, např. Flatiron Building (1902), byla otevřena první linka metra (1904) a Manhattan byl spojen s Brooklynem tunelem metra vedoucím pod řekou (1908). Konjunkturu však zastavila Velká krize, která vypukla po krachu newyorské burzy v roce 1929. Tisíce nezaměstnaných stály ve frontách na chleba a polévku a v Central Parku dokonce vznikla chudinská čtvrť. V roce 1934 však energický primátor italského původu Fiorello La Guardia prosadil zavedení důležitých sociálních opatření a občanských reformních iniciativ, které jsou od té doby pro město charakteristické.

Památník obětem 11. září

Mrakodrapy

Zvýšená koncentrace výškových budov vyžadovala pevný podklad, kterým miliardy let staré rulové podloží Manhattanu je. Jeho poloha blízko zemskému povrchu umožňuje poměrně snadné budování základů mrakodrapů.

Nahoru a dolů

Historické milníky

1609 Angličan Henry Hudson jako první Evropan vkročil na ostrov nazývaný místními Indiány (Algonkiny) Mannahatta.

1624 Nizozemská západoindická společnost zakládá na jižním cípu ostrova Mannahatta osadu a pojmenovává ji Nový Amsterdam.

1835 Část Manhattanu je poničena požárem.