MADRID INSPIRACE NA CESTY

TOP 10 ZAJÍMAVOSTÍ

Plaza Mayor

Usaďte se na zahrádce některé ze zdejších kaváren a v klidu pozorujte okolní uspěchaný svět (strana 26)

Puerta del Sol

Hodiny poklidně shlížejí z věže na toto živé madridské náměstí a při každoročním silvestrovském veselí odbíjejí konec roku (strana 35)

Museo Nacional Centro de Arte Reina SofÍa

Populární galerie prezentuje umění 20. a 21. století, včetně děl Pabla Picassa a Luise Buñuela (strana 48)

El Escorial

Sídlo vystavěné králem Filipem II., v němž se odráží velikost a sláva zlaté éry Španělska (strana 68)

Museo del Prado

Jedno z nejprestižnějších světových muzeí schraňuje španělské umělecké poklady (strana 40)

Plaza de Santa An a

Ideální místo, kde začít „jízdu“ zvanou el tapeo (strana 36)

La Ermita de San Antonio de la Florida

Kopuli této kaple z 18. století zkrášlují fresky slavného Goyi (strana 66)

Palacio Real

Centrum královského Madridu (strana 30)

Parque del Retiro

Děti i dospělí milují tuto oázu uprostřed Madridu – její stromy, fontánky i jezero (strana 50)

Monasterio de las Descalzas Reales

Jedinečná příležitost seznámit se s uměleckým odkazem více než 450 let starého kláštera (strana 34)

IDEÁLNÍ DEN V MADRIDU

9.00

Santa Ana

Začněte svůj den společně s místními nad šálkem kávy nebo čokolády a smaženými churros , ve stínu stromů krásného náměstí uprostřed historické čtvrti z 18. století. Kochejte se pestrobarevnými obkládanými vlysy na fasádách zdejších barů.

10.00

Zelená oáza

Projděte se zákoutími překrásné královské botanické zahrady Real Jardín Botánico, odkud se do celé Evropy rozšířily jiřiny. Ve třech sklenících se seznamte s pouštní i tropickou květenou.

11.00

Prado

Navštivte jednu z nejlepších světových obrazáren. Určitě nevynechejte renesanční Patio de los Jerónimos. Sbírky španělských obrazů shromážděné královskou rodinou zahrnují mistrovská díla Diega Velázqueze a Francisca Goyi.

13.00

Umění a aperitivo

Dopřejte si oddech v kavárně centra umění CaixaForum od Herzoga & de Meurona a objednejte si španělské aperitivo . Nechte se unést pohledem na přilehlou vertikální zahradu, tvořenou pestrou směsicí rostlinných druhů z celého světa.

14.00

Klasické cocido

Slavný madridský dušený pokrm z cizrny a zeleniny zvaný cocido si můžete vychutnat v klidné atmosféře restaurace La Bola. Připravuje se zde tradičním způsobem v kameninových hrncích na dřevěném uhlí.

16.00

Guernica

Pablo Picasso namaloval obraz Guernica , jedno z největších děl 20. století, na protest proti vybombardování baskické vesnice německou Luftwaffe v roce 1937. Obraz, společně s přípravnými skicami, najdete ve druhém patře Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía.

17.30

Nakupování

Pěší zóna calle de Fuencarral, vybíhající z bulváru Gran Vía, je baštou módních nákupů. Najdete tu ty nejprestižnější španělské trendy značky jako Camper, Custo a Hoss Intropia a samozřejmě i značky mezinárodní. Budete-li unaveni nakupováním, stavte se v některé z místních kaváren či barů.

19.30

Nastal čas dát si tapas

Užijte si kouzlo večerního Madridu při procházce (paseo) po svažitých středověkých uličkách mezi plaza Mayor a Cava Baja. Zde, v některé hospůdce či baru, končí Madriďané svůj den nad tapas a sklenkou dobrého vína.

22.30

Flamenco

Zarezervujte si předem místo v některém z místních tablaos . Doporučujeme například Casa Patas. V intimní atmosféře si vychutnejte jedinečný zážitek – autentické španělské flamenco se zpěvem, tancem a hrou na kytaru.

Úvod

Madrid býval pouhým zemědělským městečkem ležícím uprostřed vyprahlých plání Kastilie. Roku 1561 jej však král Filip II. prohlásil za sídlo španělského dvora. Od té doby se město neustále rozrůstalo a nabývalo na významu. Přesto, že je Madrid jedním z nejmladších evropských hlavních měst, postupem času zastínil všechna historická španělská města, včetně Sevilly a Valencie, a dnes je politickým a ekonomickým hnacím motorem Španělska a jen Barcelona se mu může svým významem rovnat.

Jeden schod do nebe

„De Madrid al cielo“ je populární rčení, které vyjadřuje, že „ z Madridu je to jen jeden schod do nebe“. Jako nejvýše položené hlavní město v západní Evropě se Madrid může pochlubit nádhernými horskými scenériemi a podzimními západy slunce, které zachycuje na svých obrazech Diego Velázquez.

Srdce Španělska

Královský výnos Filipa II. se opíral o jasnou logiku: z Madridu, ležícího přímo uprostřed tehdejší Ibérie, se dala snadněji ovládat všechna regionální mocenská centra nově se rodícího Španělska. Dodnes je městem, kam přicházeli a přicházejí za novými příležitostmi lidé z celého Španělska, přičemž jen nepatrné množství z nich zde má své kořeny.

Uprostřed moderní metropole, která je domovem více než 6 milionů lidí, leží téměř nedotčené středověké centrum. Ačkoliv se Madrid od sedmdesátých let minulého století ekonomicky neuvěřitelně vzmohl, zdejší život si stále zachovává svůj tradiční ráz. V dřívějších dobách přicházeli do města zejména lidé ze španělského venkova. Dnes tvoří většinu imigrantů cizinci z Latinské Ameriky a východní Evropy, kteří s sebou přinášejí své zvyky – ty se pomalu stávají součástí koloritu madridského života.

Ostatní regiony dnešního Španělska, zejména Katalánsko a Baskicko, se nepochybně pyšní bohatší historií a tradicemi. Barcelona, Granada a historická města Kastilského království mají určitě významnější architektonické památky. I v mnohých menších španělských městech najdete půvabnější historické čtvrti, než jsou ty madridské. Avšak madrileños (Madriďané) jim nic z toho zcela jistě nezávidí. Jejich město sice vzniklo poněkud uměle jako sídlo úředníků a byrokratů (podobně jako Brasília nebo Washington), ale žít tu je tak příjemné a opojné, že místní bezezbytku věří okřídlenému rčení, že „ z Madridu je to jen jeden schod do nebe“.

Odpočinek na plaza Mayor

Kultura a noční život

V posledních letech si město pěstuje ty nejsofistikovanější formy kulturního života: operu, divadlo, specifický druh operety zvaný zarzuela , moderní tanec, jazz, rock, cirkus i graffiti. Každý druh umění má své početné publikum. Mnoho fanoušků má samozřejmě i flamenco, originální španělský tanec.

Nicméně největším tahákem Madridu byla a jsou muzea. Na bulváru paseo del Prado se nacházejí hned tři z nejvěhlasnějších evropských galerií: Museo Nacional del Prado, Museo Nacional Thyssen-Bornemisza a Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía (Muzeum královny Sofie), kde je vystavena malba Pabla Picassa Guernica . Madridské sbírky děl starých španělských mistrů (Velázqueze, El Greca, Goyi aj.) nemají ve světě konkurenci.

Od přírody společenští Madriďané jsou doslova noční ptáci. Zvesela přelétají mezi restauracemi, bary a typickými hospůdkami tabernas a až do ranních hodin v nich živě konverzují, pojídají tapas a popíjejí víno. Bujará madridská noční scéna, tzv. movida , má počátek v 80. letech, tedy v rozjařeném období po pádu frankismu. Tento návod, kterak si užívat života, je nutné stále udržovat naživu. Vzhledem k množství klubů, které mají otevřeno až do ranních hodin, není opravdu problém flámovat až do rána.

Charakter města

Centrum Madridu se dá obejít pěšky. Porovnáte-li jeho rozlohu s Londýnem, New Yorkem či Paříží, opravdu nebudete mít pocit, že se nacházíte v hlavním městě. Srdcem města je starý Madrid (zvaný též habsburský), vystavěný převážně v 16. století kolem úzkých, klikatících se uliček původní muslimské osady. V jeho středu se nachází náměstí plaza Mayor, které bylo v důsledku požárů celkem třikrát přestavěno. V okolí naleznete zbytky maurských hradeb, středověká náměstí, kláštery a zejména Palacio Real (Královský palác), postavený na místě původní muslimské pevnosti. Východní hranicí starého Madridu je Puerta del Sol.

Palacio de Cristal v parku Retiro

Za vlády Bourbonů se město rozrůstalo směrem na východ. Byla zde vybudována řada velkolepých tříd a bulvárů, fontány a brány. Toto historické období je v Madridu nejlépe dokumentováno krásným bulvárem paseo del Prado a paláci mezi ním a náměstím Puerta del Sol. Mezi touto oblastí a vlastním historickým starým městem se nalézají typické madridské čtvrti Lavapiés, Chueca a Malasaña.

Moderní Madrid se od počátku 19. století rozrůstal do všech světových stran. Okrajová čtvrť Salamanca, ohraničená třídami La Castellana a paseo de Recoletos, bývala noblesní obytnou a obchodní čtvrtí; dnes její sláva povadla, ale místní ulice jsou stále plné kaváren. V 80. letech se La Castellana rozšiřovala dále na sever, postupně až za hranice obchodní čtvrti. Její severní okraj dnes tvoří působivé mrakodrapy Cuatro Torres.

Castizo

Madridský bleší trh El Rastro je Mekkou tzv. kultury castizo . Stejně jako například londýnská kultura cockney je i její madridská obdoba charakterizována typickou mluvou a silným pocitem sounáležitosti s místní komunitou. Castizo začalo vznikat v 18. století, kdy se vyšší vrstvy obyvatelstva zhlédly ve francouzském životním stylu. Podle pařížského vzoru si Madriďané vytvořili vlastní „nadřazený“ styl chování a mluvy, který byl záměrně nesrozumitelný komukoliv zvenčí.

Architektura

Madridská architektura je vskutku rozmanitá – představuje jednotlivé styly přesně podle toho, jak se město rozrůstalo do okolí. Vyjdete-li z centra, postupně projdete mezi kovanými balkony, cihlovými průčelími a kamennými prvky budov z 16. století, okolo bourbonských paláců, neoklasicistních a secesních budov až ke stavbám ve stylu belle époque či art deco na „madridské Broadwayi“ zvané Gran Vía. Strohá architektura z éry diktátora Franca na třídě La Castellana ustoupila v devadesátých letech oku lahodícím moderním stavbám. Staré čtvrti byly postupně přestavovány – poklidné, pestrobarevné ulice se stromořadími jsou dnes stále stejně malebné.

Moderní éra a tradice

Madrid stál v čele změn, které ve Španělsku proběhly po smrti generála Franca v roce 1975. Skončilo čtyřicet let, během nichž diktátorský režim uvrhl zemi do kulturní a intelektuální izolace. Španělsko, které bývalo vždy neotřesitelně konzervativní a katolickou zemí, má dnes velmi nízkou porodnost, došlo k dramatickému poklesu počtu věřících a v zemi byly zákonem uznány sňatky homosexuálů. Tři dekády hospodářského rozmachu dnes vystřídalo vystřízlivění v důsledku ekonomické krize.

Mrakodrapy Cuatro Torres

Jedna věc však přežila všechna období politických změn a zvratů, a to záliba v bujarém pouličním životě. Madrileños po práci vyráží do města, zaplní pouliční kavárny a vychutnávají si pohodu při večerních procházkách, zatímco o kousek dál v parku hrají penzisté šachy nebo karty. S postupujícím večerem se pak zaplní místní bary a hospůdky.

Madrid nabízí i tradiční lidové rozptýlení – koridu (corrida) . Aréna Las Ventas je opravdovým chrámem pro fanoušky býčích zápasů. V Madridu se koná každoročně mnoho lokálních fiestas , jako například svátek sv. Isidora, patrona města.

Madridské rčení zní „nueve meses de invierno y tres de infierno“ (devět měsíců zimy a tři měsíce pekla). Pravdou je, že rozdíly mezi mrazivou zimou a spalujícím létem jsou tu extrémní. Madrid je vůbec městem kontrastů. Každá čtvrť (barrio) si zachovává svou vlastní identitu a tradice jsou tu uctívány stejnou měrou jako současné umění. Je to právě tento kaleidoskopický mix kontrastů, který z Madridu činí tak přitažlivé místo.

V okolí Madridu

Madrid je ideálním stanovištěm, odkud můžete vyrážet na výlety po celé Kastilii. Ani ne hodinu cesty odtud leží tři města zapsaná na seznamu UNESCO. Toledo, bývalé hlavní město Španělska, se pyšní překrásnými architektonickými památkami křesťanské, židovské i muslimské kultury. V Segovii, bývalé královské pevnosti, najdete pohádkový hrad, 2 000 let starý akvadukt a krásné románské kostely. Město Ávila, rodiště sv. Terezie, si můžete celé prohlédnout z perfektně zachovalých středověkých hradeb.

V blízkosti Madridu leží královské sídlo Filipa II. El Escorial, klášter, mauzoleum a zámek v jednom, odkud král vládl španělskému impériu. Během jednoho dne stihnete navštívit autem i Aranjuez, překrásný královský zámek, a Chinchón, příjemné kastilské městečko.

Stručná historie

V údolí řeky Manzanares byly odkryty prehistorické pozůstatky z doby kamenné a bronzové, Madrid byl však až do svého náhlého povýšení na hlavní město v roce 1561 pouze poklidným farmářským městečkem.

Po mnoho století nic nenasvědčovalo tomu, že by Madrid mohl někdy být význačným městem. Římané sice osídlili a ovládli rozsáhlé oblasti Pyrenejského poloostrova, ale v okolí Madridu nezanechali významné stopy. Roku 711 vtrhla na poloostrov ze severní Afriky maurská vojska a během desetiletí obsadila prakticky celé území dnešního Španělska. Arabský původ jména Madrid, objevující se v análech jako Madžrít (místo mnoha pramenů), naznačuje, že to byli oni, kdo využil zdejších vodních zdrojů k založení města.

Upomínkou na tři a půl století maurské nadvlády je alcázar , pevnost shlížející z výšin západně od města do údolí řeky Manzanares.

Po několika neúspěšných obléháních byl Madrid roku 1083 obsazen křesťanskými vojsky krále Alfonse VI. a alcázar se stal pevností Kastilského království. Během maurské protiofenzívy v roce 1109 bylo město znovu obsazeno muslimy, ale pevnost útoku odolala a Madrid se nakonec stal křesťanským městem. Nicméně přítomnost početné muslimské komunity a její životní styl se staly na dlouhou dobu nedílnou součástí každodenního života města.

V roce 1309 si Madrid užil svých pár minut slávy: král Ferdinand IV. Kastilský a jeho Cortes (raná forma parlamentu) uspořádali ve městě krátké zasedání.

Po sňatku Isabely Kastilské a Ferdinanda II. Aragonského došlo ke spojení Kastilie a Aragonie. Královský pár navštívil Madrid poprvé v roce 1477 a velmi ocenil loajalitu města k panovníkovi. Nicméně pozici hlavního města Španělska si v té době stále více upevňovalo Toledo.

Mudejarský sloh

Mudejarská architektura byla po ukončení reconquisty ve Španělsku velice populární. Jsou tak označovány stavby muslimských stavitelů, zdobené překrásnými řezbářskými a malířskými detaily.

Zlatý věk

Za panování Ferdinanda a Isabely prošlo Španělsko velkou proměnou. Objevení Nového světa v roce 1492 přineslo bohatství, které mnoho let proudilo do země z amerických kolonií. Toto období je často nazýváno „zlatým věkem“ (ve španělštině siglo de oro , v češtině doslova „zlaté století“) – Španělsko se tehdy stalo takřka mocenským hegemonem. Za této éry navíc vznikla řada skvělých uměleckých děl. Zanedlouho se však v zemi začaly projevovat první známky úpadku. Pramenily zejména z napětí mezi křesťany a násilně konvertovanými muslimy a židy, ze zvyšující se inflace a z přílišného vlivu inkvizice na kulturní život země.

Ferdinand a Isabela byli Španělé se vším všudy a veškeré své síly věnovali rozšiřování království. Pravým opakem byl jejich vnuk Karel I., který nastoupil na trůn v roce 1516. Narodil se ve Flandrech a jen horko těžko se domluvil španělsky. Tento první Habsburk na španělském trůně navíc přijal do své družiny mnoho burgundských a vlámských šlechticů.

Ferdinand a Isabela vítají Kryštofa Kolumba

Krátce po svém příjezdu do Španělska se stal císařem římským a přijal jméno Karel V. O problémy Španělska se příliš nezajímal, většinu času trávil na cestách. Ve svých královských sídlech v Toledu, Segovii, Valladolidu a Madridu se téměř neukázal. V králově nepřítomnosti propuklo v několika španělských městech povstání; rebelové v Madridu dokonce obsadili alcázar ( v té době královské sídlo). Povstání bylo sice nakonec potlačeno a jeho vůdci popraveni, ale král dostal jasný vzkaz: je nutně zapotřebí věnovat dění ve Španělsku více pozornosti.

Madrid se stává hlavním městem

Dobrá rada

Veřejná slavnost na plaza Mayor, kolem roku 1700

Úpadek a dekadence

Španělská občanská válka

Následky války