TOP 10 zajímavostí

Malcesine

Malebná rybářská vesnice leží na úpatí Monte Baldo (strana 54)

Villa del Balbianello

Rezidence, postavená v roce 1787 pro jednoho výstředního kardinála, je ztělesněním přirozené krásy tohoto regionu (strana 40)

Santa Caterina del Sasso

Tento okouzlující klášter je zasazen do útesu nad jezerem Maggiore (strana 32)

Villa Carlotta

Sídlo, proslavené svými honosnými zahradami, najdete na západním břehu Komského jezera (strana 42)

Sirmione

Městečko s romantickým hradem ze 13. století je jedním z nejnavštěvovanějších míst u Gardského jezera (strana 47)

Boromejské ostrovy

Náležitě okázalý domov pro hejna pávů (strana 26)

Città Alta v Bergamu

Město je plné nádherných středověkých a renesančních památek (strana 62)

Villa Taranto

V přilehlých botanických zahradách se pěstuje okolo 20 000 různých druhů stromů, keřů a květin (strana 30)

Bellagio

„Perla Komského jezera“ nabízí úchvatný výhled na panorama hor (strana 43)

Veronská aréna

Kdysi scéna pro gladiátorské zápasy, dnes jeviště pro velkolepá operní představení (strana 73)

Ideální den u italských jezer

8.00

Snídaně

Nasnídejte se v hotelu nebo zajděte do kavárny s výhledem na jezero na cappuccino a cornetto (croissant).

10.00

Barokní podívaná

Vydejte se k lodní stanici na Piazza Marconi ve městě Stresa, kupte si lístek zahrnující i vstupné do pamětihodností a naskočte do trajektu směřujícího do Ascony. Vystupte na první zastávce, na ostrově Isola Bella, a zamiřte k letní rezidenci boromejských knížat. Prohlédněte si okázalý Palazzo Borromeo a okouzlující zahradní terasy ve tvaru lodě, vyzdobené sochami.

11.30

Rybářský ostrov

Chyťte další trajekt, kterým se svezete na ostrůvek Isola dei Pescatori (nazývaný též Isola Superiore) s půvabnými rybářskými vesničkami. Projděte se jejich úzkými uličkami s rozvěšenými rybářskými sítěmi a poté poobědvejte čerstvé ryby v jedné ze zdejších hotelových restaurací, samozřejmě s výhledem na jezero. Nebo si můžete udělat piknik na oblázkové pláži.

13.45

Isola Madre

Většina lodí směřujících na ostrov Isola Madre zastavuje v městečku Baveno, což je klidnější verze Stresy, zasazená pod růžovou granitovou horou. Zůstaňte v lodi a přejeďte na ostrůvek Isola Madre, největší a současně jeden z nejdivočejších z Boromejských ostrovů. Projděte se zahradami s hojností exotických stromů a keřů, pak krátce nahlédněte do vily, která je zřetelně střízlivěji vybavená než boromejský palác.

15.00

Monte Mottarone

Vydejte se trajektem do Carciana a odtud lanovkou na vrchol hory Monte Mottarone, přírodní vyhlídku poskytující nádherný pohled na Alpy a jezera. Od horní stanice lanovky stojí za to vystoupat na vrchol hory, odkud se vám ve dnech s dobrou viditelností naskytne výhled až na sedm jezer. Cesta trvá asi 20 min, můžete použít i sedačkovou lanovku.

17.00

Z hor do údolí

Do městečka Stresa sjeďte kabinovou lanovkou nebo vyzkoušejte adrenalinovou dráhu Alpyland Coaster s dvoumístnými boby, uhánějícími rychlostí 40 km/h. Jestli vám zbude čas, zastavte se v půlce cesty v botanické zahradě Giardino Botanico Alpinia – skalní zahradě s více než 1 000 druhy rostlin.

18.30

Krása starého světa

Jděte ve stopách E. Hemingwaye a okuste aperitivo v luxusním podniku Grand Hotel des Iles Borromées, odkud se vám otevře pohled na celé jezero.

20.00

Večeře a posezení u vína

Navečeřet se můžete v Il Vicoletto (viz str. 105) nebo v některé z pizzerií pod širým nebem, nejlépe s pecí s otevřeným ohněm. Po klidné večeři si dopřejte procházku po břehu jezera a dejte si skleničku v některém z místních barů.

Úvod

Italská jezera se rozkládají podél jižního podhůří Alp a zasahují do čtyř různých regionů severozápadní Itálie: Piemontu, Lombardie, Trentina a Benátska. Slavnou trojici jezer tvoří jezero Maggiore, Komské a Gardské jezero, nachází se zde ale i množství menších klidných jezer malebně rozmístěných v údolích.

Každé jezero má svůj nezaměnitelný charakter, ať už je to drobné Ortské jezero, které s malým ostrůvkem a zachovalou středověkou vesničkou vypadá jako malý šperk, čarovné Komské jezero, kde se hory noří do hlubokých vod a vesnice jako z pohlednic jsou rozesety po svazích, rozlehlé a rozmanité Gardské jezero, jež na severu vytváří dojem fjordů a na jihu evokuje moře, nebo majestátní Maggiore, kde hory se sněhovými čepicemi poskytují romantické pozadí pro okouzlující Boromejské ostrovy. Co však mají všechna jezera společné, jsou úrodné břehy s různorodou flórou, těžící od jara do podzimu ze zdejšího vlídného klimatu.

Cestování okolo jezer

Nejznámější jezera lákají od pozdního jara do brzkého podzimu velké množství turistů. Pohyb na dlouhých úsecích pobřeží, včetně východního břehu Komského jezera a západního břehu jezera Maggiore, komplikuje hustý provoz na úzkých klikatých cestách. Zatímco auto je skvělé pro výlety mimo jezera, pro okružní jízdu kolem nich je každopádně příjemnější zastavit v některém letovisku a naskočit na loď.

Trajekty, křídlové lodě a motorové jachty poskytují vynikající služby a spojují téměř všechna města a vesnice. Přivstaňte si a můžete objet celé jezero, dokonce i takové, jako jsou Maggiore nebo Komské jezero. Poobědvat můžete na palubě lodi. Z kabinkové lanovky, stoupající na vyhlídková místa na kopcích okolo jezer, si zase vychutnáte úžasný výhled na celou tuto okouzlující krajinu.

Vily, zahrady a středověké hrady

Okázalé pobřežní vily a jejich zahrady, vytvořené původně pro evropskou šlechtu přicházející ze severu nebo pro bohaté Miláňany, představují u větších jezer hlavní lákadlo. Například Komské jezero odedávna přitahovalo bohaté a slavné osobnosti, počínaje Pliniem Mladším, který vystavěl vily v Bellagiu, po George Clooneyho, jenž vlastní vilu v Lagliu. Palácové rezidence jako Villa d’Este a Villa Serbelloni u Komského jezera byly přestavěny na luxusní hotely, jiné domy a zahrady otevřely své brány veřejnosti.

Pokud si odmyslíte kulisu hor, pobřeží jezer budí zdání nějaké přímořské riviéry. Jsou poseta olivovníky, palmami a citrusovníky, promenády na pobřeží lemují palmy a oleandry, zatímco na jaře vytvářejí gejzíry barev prorostlé skupiny azalek, rododendronů a kamélií, vysázené podél svažujících se břehů.

Toscalano-Maderno

Nad pobřežními vesnicemi se tyčí vznešené zvonice románských kostelů a cimbuří středověkých hradů. Na Gardském jezeře jsou hrady se zubatým cimbuřím dílem mocichtivého Scaligera z Verony, na jezeře Maggiore byly fortifikační stavby a ostrovní paláce vystavěny díky milánským Borromeům, kteří do dnešních dnů vlastní největší ostrovní hrad v Angeře.

Oblíbené místo pro bohaté a slavné

Stejně jako každý krásný kout Itálie je i tato oblast známá v souvislosti se slavnými osobnostmi. V období starověkého Říma vlastnil v Sirmione vilu básník Catullus, nedaleko Mantovy se narodil Vergilius a učenci Plinius Starší a Plinius Mladší pocházeli z Coma.

Latinské názvy jezer

Jezera jsou často označována svými starými římskými názvy: jezeru Maggiore se říká Verbano (podle verbeny, která rostla a stále roste na jeho březích), Komské jezero lze nazvat Lario, Gardské Benaco ( v překladu „činící dobro“), Ortské Cusio a jezeru d’Iseo se říká Sebino.

Na sklonku 19. století se jezera stala oblíbeným místem zábavy pro bohaté a slavné osobnosti nebo pro členy panovnických rodů. Královna Viktorie pobývala v roce 1879 ve Villa Cara v Bavenu poblíž Stresy; Grand Hotel v Gardone Riviera na Gardském jezeře později hostil osobnosti jako Somerset Maugham, Vladimir Nabokov nebo Winston Churchill. Když D. H. Lawrence popisoval Limone na Gardském jezeře, napsal, že jde o jezero „překrásné jako na počátku stvoření“. Hemingway, který se v Grand Hotel des Iles Borromées ve městě Stresa zotavoval v roce 1918 z válečného zranění, využil tuto lokalitu k popisu prostředí, v němž se odehrává část jeho románu Sbohem armádo .

„Clooneyho efekt“ (tj. Georgeovo 25pokojové prázdninové sídlo v Lagliu) vyhnal ceny nemovitostí na jihozápadním pobřeží Komského jezera do závratných výšek – své prázdninové domy si zde pořizují velká jména současného fotbalu, hollywoodské celebrity a ruští magnáti.

Historická města

Jižní části oblasti, typické rovinatou krajinou kolem řeky Pád a velkými průmyslovými zónami, jsou zároveň oblastí se starobylými městy jako Bergamo, Brescia, Mantova a Verona. V srdcích těchto měst se nacházejí historická centra, v nichž se prolínají stopy mnoha minulých staletí. Zatímco Bergamo a Verona jsou atraktivní na první pohled, Mantově a Brescii je třeba přijít na chuť. Kromě Verony jsou tato města relativně ušetřena zástupů turistů, neboť leží mimo hlavní trasy vedoucí k nejslavnějším italským městům. Jelikož jsou ze strany jezer snadno dostupná, představují ideální cíl pro jednodenní výlety.

Pouze hodinu jízdy od jezera Maggiore a Komského jezera se nachází Milán, hospodářské a kulturní centrum Itálie. I když je slavné zejména díky módě, zahrnuje v sobě i řadu uměleckých skvostů, k nimž patří např. rozlehlý milánský dóm, Leonardova Poslední večeře a obrazárna Brera. Město podstoupilo také výraznou zkrášlovací kúru v souvislosti s konáním výstavy Expo 2015.

Trajekt na Komském jezeře

Které jezero si vybrat?

Hlavní letoviska u jezera Maggiore a Komského jezera mají noblesní šarm, lákající velké množství spíše starších návštěvníků (hlavně Britů a Němců), kteří se mohou na pobřežních promenádách kochat nádhernou krajinou, pořádat výlety lodí a navštěvovat ostrovy, zahrady a pobřežní vily. Na jezeře Maggiore se jezdí do honosných letovisek u města Stresa, odkud je to lodí kousek na Boromejské ostrovy. Horní část jezera Maggiore leží ve Švýcarsku, a ačkoli se ve zdejších letoviscích a na jejich náměstích se starobylými restauracemi můžete cítit jako v Itálii, je zde zřetelná švýcarská snaha o efektivitu. Komské jezero, oblíbené zejména mezi Brity a Američany, je nejromantičtější. Nabízí dramatické scenerie, malebné vesnice, letoviska ve stylu belle époque a překrásné město Bellagio v samotném srdci jezera.

Na německé hosty je orientováno Gardské jezero, které je vhodné i pro rodiny. Můžete si zde zasportovat, odpočinout na pláži, užít si zábavní parky či bujarý noční život. Obecně jsou jezera rájem pro sportovce, nabízejí vodní sporty, turistiku, horskou cyklistiku, lyžování a adrenalinové aktivity. Gardské jezero, zahrnující toto vše a ještě o mnoho více, je jedno velké fitness centrum. Severní větry pelèr (nebo suer ) a jižní vítr ora zaručují skvělé podmínky pro plachtění a windsurfing. Horské hřebeny nad jezerem nabízejí nesčetné příležitosti pro turisty a horolezce; a pro ty, co vyhledávají méně aktivní pohyb, jsou zde lanovky vedoucí až k vrcholkům hor, odkud si lze užít nezapomenutelný rozhled.

Za pozornost stojí také malé Ortské jezero, jediné z italských jezer, které leží celou svou plochou v Piemontu, nebo vesnice Orta San Giulio, z níž je výhled na ostrůvek Isola San Giulio a je patrně nejmalebnější vesnicí v oblasti, rozhodně stojí za tu zajížďku od jezera Maggiore. V neposlední řadě navštivte jezero d‘Iseo, ležící mezi jezery Komským a Gardským, klidnější než jeho větší sousedé.

Stručná historie

Pozoruhodná krajina této oblasti se zformovala na konci poslední doby ledové, když ustoupily alpské ledovce, které po sobě zanechaly údolí posetá hlubokými jezery. Po více než deset tisíc let zde zanechávají své stopy i lidé, počínaje pravěkými rytinami na skále ve Val Camonica po nádherné vesničky ze 17. a 18.století, obklopující Komské jezero. To, že celou oblast křižovaly obchodní cesty mezi Římem a střední Evropou, sehrálo v jeho historii klíčovou roli – přispívalo to k jeho prosperitě, ale také vábilo cizí dobyvatele k nájezdům.

První osídlení

Lombardie a její jezera leží uprostřed rozsáhlejší oblasti, kterou Římané nazývali Gallia Cisalpina („Galie na této straně Alp“). Byl to rozlehlý a divoký kus území s jezery. Galské kmeny přicházející ze severu od údolí Rýna osídlovaly ve 4. století př. n.l. otevřené pláně v údolí řeky Pád. Vytvářely zde své osady v místech, kde dnes leží Milán, Brescia, Verona, Mantova, Bergamo nebo Como. Roku 224př.n.l. učinili Římané tomuto pronikání Keltů přítrž, když dobyli oblasti jižně od řeky Pád. O rok později Flaminius překročil řeku, zničil mosty a porazil všechny keltské kmeny včetně mocných Insubrů.

Papež Lev I. Veliký

Během druhé punské války a jejích dozvuků, kdy se Římané soustředili více na vítězství nad Hannibalem, se Galové opět vzchopili a zaútočili na římské pevnosti na řece Pád. Konzulská vojska byla vyslána na sever, aby porazila galské kmeny na řece Mincio blízko Mantovy. Další vítězství u Komského jezera definitivně přinutilo Galy požádat o mír. Nakonec po zmenšení cisalpinské Galie keltské kmeny s Římany postupně splynuly.

Římské památky

Nejvýraznějšími památkami z římské doby jsou antický chrám a divadlo na Kapitolu v Brescii a skvěle zachovalá veronská aréna, třetí největší z dochovaných římských amfiteátrů.

Hunové, Gótové a Langobardi

Ve 3. století se cisalpinská Galie stala obchodně prosperujícím regionem římského impéria a důležitou branou do severnějších částí Evropy. Roku 452 podnikl hunský král Attila vpád do Itálie, vydrancoval Milán, Veronu, Bergamo a Brescii, avšak po intervenci papeže Lva I. se tento neblaze proslulý barbarský válečník zastavil na řece Pád a slíbil Itálii ušetřit.

Následkem pádu Západořímské říše roku 476 musel celý region čelit dalším vlnám nájezdníků. Germánský král Odoaker se v Pavii nechal korunovat králem, ale později byl poražen ostrogótským Teodorikem. Během svého čtyřicetiletého působení na trůnu Teodorik vládl s pomocí zachovaných římských institucí, zvládl zajistit soužití Gótů a Římanů, správu soudnictví nebo stavbu nových velkolepých budov, včetně svého paláce ve Veroně, v místě dnešního paláce Castelvecchio.

Poté co do této oblasti vstoupil bojovný germánský kmen Langobardů, zničil veškeré pozůstatky politické jednoty přežívající z římských dob. Langobardi překročili Alpy na jaře roku 568 a do dvou let dobyli všechna významná města severně od řeky Pád s výjimkou Pavie, sídla královského dvora. Jejich italské království vydrželo po několik století, bylo spravováno panovníkem a jeho úředníky, kteří si udrželi kontrolu nad mocí šlechty. Langobardi byli nakonec absorbováni do italské populace. Přijali římské zvyky a způsob života, uzavírali smíšená manželství a v mnoha případech přijali křesťanství. Etnicky a sociálně zanechali na obyvatelstvu severní Itálie nesmazatelnou stopu.

Invaze Langobardů do papežského státu přinutila papeže požádat o pomoc Pipina Krátkého, křesťanského krále Franků. Roku 774 Pipinův syn Karel Veliký dobyl se svou armádou většinu Itálie, včetně severu, a převzal langobardskou korunu. Na Vánoce roku 800 papež Lev III. obnovil římský císařský titul, když korunoval Karla Velikého císařem Svaté říše římské. Frankům se však v Itálii nepodařilo vytvořit stabilní stát, a tak byl roku 1024 královský palác v Pavii, mocenský symbol Svaté říše římské, zničen místními lidmi.

Karel Veliký korunován císařem Svaté říše římské

Období městskýchkomun

Na počátku 11. století se objevily komuny, též označované jako svobodné městské státy – typická státní zřízení středověké severní Itálie. V předchozích dobách byla místní šlechta spolu s rodící se vrstvou obchodníků ochotna hrát ve státě „druhé housle“ výměnou za záštitu ze strany panovníka. Když však panovnická moc zeslábla, síla a nezávislost šlechticů a obchodníků naopak vzrostla.

Následkem toho ekonomická i politická moc přešla na lokální úroveň, čímž vznikly první komuny. Jednalo se o autonomní městské instituce, k jejichž vzniku vedlo vždy buď povstání, nebo úmluva, případně vydání listiny. Mezi práva těchto městských jednotek zpravidla patřil dohled nad soudnictvím, osobní svoboda měšťanů a pravomoc k regulování obchodu nebo vybírání daní a poplatků. Milán získal status města roku 1045, později následovaly Brescia, Como, Bergamo, Verona a Mantova.

Tyto komuny byly náchylné ke svárům, mocné rodiny se často seskupovaly a snažily se pohltit konkurenční městské státy. Na konflikty měl značný vliv také ideologický spor mezi papežstvím a římským císařstvím. Obě „velmoci“ se obracely na severní města s žádostí o podporu. Uvnitř každého městského státu se znesvářené rodiny připojily buď k tzv. guelfům sympatizujícím s papežstvím, nebo ke ghibellinům hájícím barvy císařství. Typickým příkladem může být slavná veronská vendeta mezi Monteky (ghibelliny) a Kapulety (guelfy).

Castello Scaligero

Významné rody

Během 13. století došlo jak k teritoriálním změnám, tak i k proměnám v politické struktuře městských států. V řadě důležitých měst začali vládnout despotičtí vládci: v Miláně Viscontiové, v Mantově Bonacolsiové, ve Veroně rod della Scala (Scaligerové) apod. V polovině 14. století ztratila menší města svůj status nezávislých komun. Naopak Milán k sobě nejdříve připojil rozsáhlá území v severní Itálii a pak v roce 1402 expandoval na jih až k Toskánsku.

Scaligerové

Bezohledný a tyranský rod Scaligerů vládl ve Veroně v letech 1260–1387. Mnoho jimi vystavěných hradů s charakteristickým cimbuřím v podobě rybího ocasu naleznete v okolí Gardského jezera (například Castello Scaligero v Malcesinu). Uprostřed Verony také stále stojí jejich gotická pohřební kaple (viz str. 75).

Svatý Karel Boromejský (1538–84)

Svatý Karel Boromejský pomáhající obětem moru

Cizí intervence

Bitva u Solferina, 1859

20. století a současnost

OBDOBÍ ZMĚN