GÓL MÉHO
ŽIVOTA

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.baronet.cz

www.albatrosmedia.cz

Kendall Ryan

GÓL MÉHO ŽIVOTA – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2024

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Copyright © 2019 by Kendall Ryan

Translation © Zuzana Ľalíková 2024

ISBN tištěné verze 978-80-269-2333-6

ISBN e-knihy 978-80-269-2334-3 (1. zveřejnění, 2024) (ePDF)

ISBN e-knihy 978-80-269-2337-4 (1. zveřejnění, 2024) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-269-2338-1 (1. zveřejnění, 2024) (mobi)

SEZNAM PÍSNÍ

„Trouble“ – Cage the Elephant

„It’s Been Awhile“ – Staind

„Leila“ – Miami Horror

„You’re Somebody Else“ – Flora Cash

„Human“ – Rag’n’Bone Man

„Love Syndrome“ – Enamour

„Him and I“ – G-Eazy a Halsey

1. KAPITOLA

Poprvé, podruhé, prodáno

Sara

S pěti stovkami dolarů toho holka může udělat hodně.

Mohla bych je klidně utratit za ty semišové kozačky v barvě velbloudí srsti, které mám už přes měsíc vyhlédnuté, jen jsem si zatím takovou částku za boty nedokázala sama před sebou ospravedlnit. Nebo bych si mohla koupit zpáteční letenku do teplých krajů a vzít si dovolenou, kterou po mnoha devadesátihodinových pracovních týdnech v advokátní kanceláři zoufale potřebuju. Kdybych chtěla být praktická, uložila bych je na účet a sledovala, jak mi naskakují úroky.

Dneska jsem se ale rozhodla utratit pět set dolarů za noc s jedním z nejvíc sexy mužů v Seattlu.

A než vás stihne napadnout něco nevhodného, tak ne, takovou noc nemyslím.

Každý rok si naše parta zaplatí stůl na dobročinné aukci „rande“, jejíž výtěžek putuje neziskové organizaci, pro kterou pracuje moje kamarádka Aubree. Holky si nenechají ujít příležitost navléknout se do večerních rób a chlapi jsou rádi, že si můžou dát pivo pod záminkou, že to dělají „pro dobrou věc“.

Dnes se toho účastníme už třetí rok za sebou, vůbec poprvé se ale někteří z hráčů Ledových jestřábů sami do aukce přihlásili. Teddy, Owen a několik dalších hokejistů z druhé a třetí lajny, které bez výstroje skoro nepoznávám, se na dnešní večer zvlášť vymódili a všichni mají na klopách placky s nápisem VÁŠ BUDOUCÍ TANEČNÍ PARTNER, které značí, že se nechají v průběhu večera vydražit.

A ještě něco je letos poprvé. Poprvé jsem se rozhodla sama přihodit. Od té doby, co začali v práci zvažovat, že by mi nabídli místo partnerky v advokátní kanceláři, pro niž dělám už od promoce, jsem ve větším stresu než předtím. Jasně že větší zodpovědnost znamená, že musím pracovat víc hodin, proto můj společenský život prakticky přestal existovat.

Tak proč neutratit trochu těžce vydělaných peněz za sexy chlapa a nezbavit se aspoň dočasně úzkosti? Koneckonců to jde na dobrou věc. A co kdyby několik koktejlů a ploužáků na parketu vedlo k něčemu dalšímu? Řekněme, že jsem všemi deseti pro. Už je to příliš dlouho, co jsem si užila mužskou společnost.

„Hele, Becco, myslíš, že mám šanci dneska klofnout Owena na rande?“ zeptá se Justin a přes stůl se tázavě zadívá na Beccu, která jen protočí panenky.

„Lepší ty než některá z těch jeho superfanynek.“ Napůl si odfrkne, napůl se uchechtne. „Moc se mi nelíbí, že by mi starší ženská osahávala při ploužáku přítele.“

Owen jí povzbudivě stiskne ruku. „Neboj, zlato. Od zítřka zas můžeš se mnou randit zdarma.“

Tou idiotskou poznámkou si od Beccy vyslouží jen přitroublý úsměv. Unaveně si povzdechnu.

Láska leze člověku na mozek.

Justin se napije piva a otočí se k Teddymu, který něco zuřivě píše do mobilu. „Co ty, TK? Myslíš, že si tě můžu na jeden večer zabrat?“

Teddy King, metr devadesát vysoká hora svalů s tmavými vlnitými vlasy a uhrančivýma zelenýma očima, ani nezvedne oči od mobilu. Visí na něm celý večer a po pravdě mě to docela štve. Přišli jsme sem, abychom se viděli s přáteli a pobavili se, ne abychom zírali na to, jak celý večer sjíždí sociální sítě.

„To je vážně tvoje zeď na Instagramu tak zajímavá, Teddy?“ zeptám se ho příkře a napiju se vodky se sodovkou.

Nikdy si nenechám ujít jedinou příležitost si do něj rýpnout. Jsme přátelé, o tom není pochyb, ovšem něco jsme spolu kdysi měli a vzpomínky na to jsem se rozhodla potlačit tím, že po něm házím co nejvíc jedovatých poznámek. Prsty naštvaně ťuká na displej. Z první ruky vím, co svými silnými prsty dokáže… a jaké bylo cítit na těle jeho dotek, ovšem dnes se ke mně jeho ruce ani zdaleka nepřiblíží.

„Něco řeším, jasný?“ Sevře mobil a ruku s ním spustí pod stůl, jako by nechtěl, abychom na něj viděli. Obvykle mi rýpance oplácí, ovšem dnes ke mně vzhlédne se směsicí poplašenosti a podráždění v očích.

Napnu se a odtáhnu, abych mu dopřála prostor. Tělem mi však projede panika, kterou nedokážu ignorovat.

Teddy obvykle takhle uzavřený nebývá, zvlášť ne na akcích jako ta dnešní. Obvykle je s ním zábava a co chvíli prohodí vtípek, povypráví nám zábavnou historku nebo se zasměje. Ať už se teď děje cokoli, je to vážné.

Ráda bych se ho zeptala, co se stalo, oči už ale znovu upírá na displej, proto obrátím pozornost k pódiu. Někdo právě vydražil večer s quarterbackem seattleských Sirén. Docela vítězce aukce závidím a mrzí mě, že jsem sama na toho sexy týpka nepřihodila. V na míru šitém uhlově šedém smokingu vypadají jeho široká ramena naprosto lahodně. Nemůžu říct, že by mi vadilo se jich držet, až bych na něm rajtovala.

Co na to říct? Holt mám slabost pro sportovce. Na právech jsem trávila většinu času studiem v knihovně s výhledem na fotbalové hřiště a od té doby letím na muže, kteří vědí, kdy hrát podle pravidel a kdy je porušit. Všechny ty svaly jsou taky velké plus. Stejně jako jejich výdrž. Nejvíc mě ale na nich fascinuje určitý lesk v očích, soutěživost, která je nikdy ani na okamžik neopouští. V ložnici mě to zatraceně rajcuje.

A právě na tom místě musím svou náklonnost ke sportovcům udržet: v ložnici. Nikde jinde.

Víte, co se stane, když se pokusíte zkombinovat devadesátihodinový pracovní týden v advokátní kanceláři a šílený tréninkový i cestovní rozvrh profesionálního sportovce? Ani já ne. Vím ale, že z toho nevzejde nic dobrého. A právě proto už rok udržuju veškerý romantický život jen za dveřmi ložnice. Možná to bude jiné, až se v právnické firmě stanu první ženou na pozici partnera, ovšem do té doby musím ještě pořád dokazovat, že na to mám, a tak jediný vztah, který si smím dovolit, je vztah s pracovním e-mailem. Jsem mu oddaná. Co na to říct?

Jako další nastoupí na pódium obránce Ledových jestřábů, kterého pro letošní akci tým vybral. Nemůžu říct, že bych s tím chlápkem prohodila víc než půl tuctu slov, ovšem oblek vyplňuje na těch správných místech, a proto na vteřinu zvážím příhoz. Mám volné peníze na útratu a půjdou na dva velice dobré účely: na ukončení hladu dětí ve světě a pravděpodobně i na získání velice potřebného orgasmu, jejž mi přivodí někdo jiný než můj vibrátor.

Ne, ne a ještě jednou ne. Koukej se ovládnout, než si ublížíš, Saro.

Můžu se jen domnívat, o čem spolu Jestřábi mluví v šatně, a byla bych moc ráda, kdyby se ke klukům nedostala žádná informace o mém milostném životě. Už tak toho o tom, co se mi v posteli líbí a nelíbí, ví jeden hráč víc než dost.

Hosté zdvořile zatleskají, když si obránce vydraží malý chlapeček a jeho máma, kteří se už teď úplně třesou na autogram. Rozhodně jim to za to stálo.

Aubree, která dnes válí v roli konferenciérky, vezme do ruky další kartičku.

„Na řadě je,“ oznámí, „Owen Parrish, brankář našich Ledových jestřábů.“

Hosté hlasitým jásotem, výkřiky a potleskem vítají oblíbeného hvězdného brankáře.

Owen vstoupí na pódium a Becca se na své židli narovná, zvedne ruku do vzduchu a vykřikne, že přihazuje sto dolarů. Někdo ji hned přebije vyšší nabídkou a netrvá dlouho a Owenova cena se vyšplhá přes čtyři stovky. V tu chvíli Becca ustoupí, schoulí se a složí si paže na hrudi. Cena za Owena se nakonec přiblíží tisícovce.

„Tolik peněz za to, aby mohly celý večer s Owenem tancovat?“ směje se Elise. „Měla bych těm ženským ukázat video z vánoční besídky naší základky, kde šel za ovci. Kdyby viděly, jak během hlavního tanečního čísla srazil hlavou všechny anděly k zemi, hned by svoje příhozy odvolaly.“

„To od něj bylo zlééééé,“ zabečí Justin a všichni u stolu se zasmějou, a to včetně Beccy.

„Když už je řeč o tom, co je zlé,“ šeptne Teddy tak tiše, abych ho slyšela jen já, „můžeme si promluvit? Máme menší problém.“

Povytáhnu obočí. My? Problém?

S Teddym už od vysoké netvoříme žádné „my“. A ani tehdy mezi námi skoro nic nebylo. Jen jsme si jeden semestr vyměňovali poznámky a orgasmy, a nakonec se domluvili, že je nám líp jako přátelům. Nebylo to pro nás ani natolik vážné, abychom o tom řekli přátelům. Co se teda mohlo stát, že se to týká nás obou?

„Teď?“ šeptnu s lehce vykulenýma očima. „Spěchá to?“

Neústupně přikývne. „Řekl bych, že sakra moc.“

Rozhlédnu se po sálu, v němž se nacházíme. Hledám vhodné místo, kde bychom si mohli v soukromí promluvit. Nemáme moc na vybranou, leda sál opustit. Asi budeme muset improvizovat.

„K baru. Teď hned,“ zašeptám.

Ostatním u stolu se vymluvím, že mám vodku se sodou příliš vodnatou, a zamířím k baru. O několik vteřin později Teddy vstane s tím, že mě doprovodí.

Jde přede mnou, a tak neodolám a důkladně si ho zezadu prohlédnu. Nebudu vám lhát, v dokonale střiženém smokingu, jenž mu zdůrazňuje tělo samý sval, je neuvěřitelně sexy. V duchu si s vysokoškolačkou Sarou plácnu, protože měla dobrý vkus na partnery do postele.

„Tak co se děje?“ zeptám se, když se na mě u baru zamračí.

„Právě mi dorazil hodně výhrůžný e-mail.“ Zelené oči má zastřené obavami. „Někdo se mě snaží vydírat. Takže asi budu potřebovat zatraceně dobrého právníka, že?“

„Ne asi, ale určitě. A náhodou jednu zatraceně dobrou právničku znám,“ zavtipkuju a ukážu na sebe. Chtěla jsem tím odlehčit atmosféru, ovšem obavy v jeho očích neustoupí ani o píď, proto se vrátím k hlavnímu problému. „Čím se tě snaží vydírat?“

Odpovědět nestihne. Vyruší nás Aubree, která se stále věnuje povinnostem konferenciérky.

„Čeká nás poslední aukce dnešního večera. Poslední sexy hokejista čeká na vaše příhozy. Přivítejte Teddyho Kinga.“

Teddy si povzdechne. „Asi bych tam měl jít.“ Silou vůle nasadí přátelský úsměv, jednou rukou si neúspěšně uhladí vlasy a otočí se k pódiu.

Snad si ostatní neuvědomí, jak nuceně ten jeho úsměv působí. Ať už v tom e-mailu stojí cokoli, otřásl jím.

Když vystoupá na pódium, zhodnotím jeho rysy. Má tělo sportovce, to je jasné. Je vysoký. Se širokými rameny a úzkým pasem. Vlasy má lehce rozcuchané, jak si je několikrát prohrábl, nepůsobí ovšem neupraveně. Za normálních okolností se mu oči rošťácky lesknou a dokazují, že je neustále připravený dělat problémy, dnes se však tváří vážně. Nevím, co si o tom myslet.

„Co kdybychom začali na vyvolávací ceně dvě stě dolarů?“

Jedna dražitelka se jí hned chopí, jiná ji přebije a postupně cena vystoupá na pět stovek – maximum rozpočtu, který jsem si na dnešek stanovila. Jenže během rozhovoru s Teddym u stolu jsem prošvihla příležitost přihodit na toho quarterbacka, tak aspoň můžu Teddyho zachránit před jeho předstíraným úsměvem.

„Tisíc dolarů.“ Zvednu paži do vzduchu a svůj hlas v tu chvíli ani nepoznávám.

Opravdu jsem to právě udělala?

Všichni u mého stolu se na mě nechápavě zadívají. Stěží dokážu udržet neutrální výraz.

Proč jsem sakra přihodila tisícovku na rozhovor s Teddym, kterému se stejně později nevyhneme? Asi protože říkal, že je to mega naléhavé? Nebo za to můžou obavy, jež mu zněly v hlasu? Vzhledem k tomu, kolik jsem na něj právě přihodila, vážně doufám, že nepřeháněl.

„Poprvé? Podruhé?“ Aubree se rozhlédne po sálu. „Prodáno za tisíc dolarů mé kamarádce Saře Dawsonové.“ Od pultíku se na mě zakření.

Tisíc dolarů. Dvojnásobek mého rozpočtu za naprostý opak rande, pro které jsem si sem přišla. Ten chlap mi zatraceně hodně dluží. Přesněji tisícovku.

Nadzvednu si lem rudých saténových šatů, abych si na ně cestou k pódiu nešlápla lodičkami, a vyrazím si pro svou cenu. Pro Teddyho Kinga neboli TK neboli svého bývalého kamaráda s výhodami, za něhož jsem právě zaplatila tisíc dolarů, a tak jen doufám, že ze zatraceně dobrého důvodu.

Na taneční parket nastoupí hosté se svými vydraženými hráči. Owena zahlédnu ve společnosti čtyřicátnice. Becca z nich zpovzdálí nespouští ostříží zrak. Několik kluků se podepisuje dětem a Elise blahopřeje Aubree k tomu, že se role konferenciérky zhostila se ctí. Všichni se věnují něčemu jinému, a tak máme s Teddym perfektní příležitost vyklouznout ze sálu a probrat to jeho vydírání.

„Díky, že jsi na mě přihodila,“ poví mi Teddy a prohrábne si vlasy. Přejdeme ze sálu do sousední konferenční místnosti. Nikdo tu není a prostor zabírá jen velký jednací stůl a půl tuctu kancelářských židlí. „Bál jsem se, že kdyby mě někdo vydražil za míň než Owena, budu vypadat jak chabá náhrada za něj.“

„Tvoje dotčené ego mě vážně nezajímá,“ oznámím a zavřu za námi dveře. „Větší starosti mi dělá ten e-mail, o kterém jsi mluvil.“

To už mu úsměv opadne. „Jo, no, ohledně toho. Odesílatel píše, že se mi naboural do cloudového úložiště. A že se dostal k jistému videu a vyhrožuje, že ho zveřejní.“

Svraštím obočí. „K jakému videu?“

Teddy chvíli mlčí, pak ztěžka polkne a významně přimhouří oči. „Tomu videu.“

Dvě slova. Pouhá dvě slova stačí k tomu, aby mi z obličeje zmizela všechna barva.

Jednou rukou se zapřu o jednací stůl, abych nespadla, a nakonec se posadím na židli. Jde o tamto video? Nevěřím tomu. Musí to být zvrácený vtip. Vodka se sodovkou mi v žaludku zkysne.

„To nechápu. Přece jsme ještě na vysoké smazali všechny kopie.“

Teddy svěsí hlavu a ruce v kapsách sevře v pěsti. „Jo, to jsem říkal, ale tak nějak jsem si, no, jednu kopii nechal – z nostalgických důvodů.“

Hruď se mi sevře, až mi z plic unikne všechen vzduch. „Proč jsi to sakra udělal?“

„Posral jsem to. Omlouvám se. Moje chyba.“ Zní to upřímně, ovšem když ke mně konečně vzhlédne, ve tváři má vepsaný náznak nejistoty. „To jen… že to holt bylo zatraceně rajcovní. Bylo to poprvé a taky naposledy, co jsem si sex nahrál, Saro. Nemohl jsem to jen tak smazat.“

Dělá si legraci?

Kdybych se neuměla tak dobře ovládat, asi bych ho na místě uškrtila na popruhu kabelky. Teddy mi před lety přísahal, že veškeré kopie té nahrávky smazal, zničil, smázl z povrchu zemského. A teď se k němu dostal nějaký úchylný hacker a vyhrožuje, že to video zveřejní? Za jak dlouho by se o něm dozvěděli i na opačném konci světa? Pověst nás obou by byla v troskách.

Srdce mi naráží do žeber a mám sto chutí do něčeho praštit.

Nejspíš mi jde z uší pára, protože se mi Teddy začne zhusta omlouvat: „Podívej, Saro, mrzí mě to. Strašně moc mě to mrzí. Nechtěl jsem takhle zradit tvoji důvěru. Jenže mě v životě nenapadlo, že by se to mohlo dostat ven.“

Krev mi tepe v žilách, ovšem když svůj pulz uslyším mnohem hlasitěji, uvědomím si, že jen někdo klepe na dveře.

„Hele, vy dvě hrdličky,“ ozve se známý hlas. Owen. „Něco jsem vám přinesl.“ Pod dveřmi proklouzne plochý stříbrný balíček. Kondom.

Fakt skvělý. Teď si naši přátelé myslí, že si to tu spolu rozdáváme.

A pokud nezastavíme toho úchylného počítačového génia, který vlezl do Teddyho složky, brzy k tomu budou mít i důkaz.

2. KAPITOLA

Není tu nějaké horko?

Teddy

Ve vzduchu mezi námi praská napětí plné syrové smyslnosti. Se Sarou se díváme na sebe a v tu chvíli do mě narazí příval zhruba šesti tisíc různých emocí.

Připadám si jako největší hajzl na světě. Ne, jsem největší hajzl na světě.

Nejenže jsem svým hodně špatným rozhodnutím ponechat si zatraceně rajcovní nahrávku našeho sexu ohrozil celou Sařinu budoucnost, ale zároveň jsem tím v podstatě přiznal, že jsem si ho u jejího videa roky honil. A vzhledem k tomu, že už nás sedm let pojí čistě platonický vztah, vím, že jsem ji tím nepříjemně překvapil.

Jsem hrdý na to, že si pravidelně dělám dobře u vzpomínek na náš sex? Ne. Zabránilo mi to někdy v tom pokračovat? Ani omylem.

Do prdele, jsem fakt nejhorší na světě.

O ženě před sebou toho vím spoustu. Je vtipná. Chytrá. Pohotová. Zatraceně dobrá právnička. Jsou tu ale i další věci… A naneštěstí to, co se mi právě teď honí hlavou, mi v téhle situaci nijak nepomáhá. Na vysoké excelovala v politologii a v rajtování na mém ptákovi. Nebo aspoň teda ve třeťáku. Potom jsme s úspěchem plynule přešli v pouhé přátelství – což byl vzhledem k naší vzájemné chemii menší zázrak. Taky by docela pomohlo, kdybych si doteď živě nepamatoval, jaké bylo vrážet ho do ní zezadu.

Pootevře plné růžové rty a tiše vydechne. Okamžitě se přenesu zpátky do té noci, která všechno změnila.

V té době jsme se scházeli už několik měsíců. Seznámili jsme se na přednášce z podnikového managementu. Od prvního dne mě přitahovala, měl jsem však plné ruce práce se studiem a vysokoškolským hokejem, a protože se prokecla, že chce udržovat vztah jen se svým vibrátorem a přednáškami, nechal jsem to plavat. Byla chytrá, krásná a vtipná – na přítelkyni jsem ale neměl čas, a tak jsme zůstali jen kamarády. Až se to jednoho večera změnilo.

Bylo pozdě. Za okny tma. V mém pokoji na koleji jsme právě na posteli skončili s učením a prali se o ovladač k televizi. Spadla mi do klína, boky narazila do mých a v tu chvíli mělo moje libido jasno. Navíc jsem to neměl jak utajit. Poznal jsem, kdy přesně ucítila, jak reaguju na její tělo, protože mi v náruči ztuhla a překvapením pootevřela rty.

„Promiň,“ omluvil jsem se jí ochraptěle a upravil si nepřehlédnutelnou erekci, která mi nadzvedávala předek sportovních kraťasů.

Sara se mi zadívala do očí a poté na vteřinu zaletěla pohledem na má ústa. Neslezla mi z klína ani se ode mě neodtáhla, jak jsem očekával. Místo toho se dokonale bílými zuby kousla do plného spodního rtu a dál na mě hleděla.

„Za co se omlouváš?“ prohodila rozpustile.

Věděla to. Musela to vědět, ne?

Odkašlal jsem si a v duchu prosil erekci, ať si dá pohov.

„Za to, že jsem se vzrušil. Jestli sis nevšimla, na klíně mi sedí sexy baba,“ vysvětlil jsem a pokusil se odlehčit atmosféru samolibým úšklebkem.

„Vážně?“ prohodila stydlivě a dál na mě hleděla, jako by v životě neviděla nic tak fascinujícího. „Tak já tě vzrušuju, TK?“ Rty jí zacukaly v úsměvu a dál čekala na moji odpověď.

Připadal jsem si jako ryba na suchu. Její neochvějné sebevědomí, její přímé vystupování – na moje jednadvacetileté já toho bylo moc. Byl jsem zvyklý na nesmělé nemotorné líbání v přítmí pokoje a rychlé jednorázovky, u kterých bylo po všem skoro dřív, než vůbec cokoli začalo. Celý náš rozhovor mi připadal jako předehra. Byl jsem vzrušený víc než kdy dřív. A to se mě ještě ani nedotkla.

Její vyzývavý pohled mi dodal odvahu, a tak jsem zakroužil boky – jen jednou – aby naplno ucítila moje vzrušení a získala tak odpověď na svou otázku.

„To vypadá na jedno zatraceně velký ano, co myslíš?“ Když znovu pootevřela ústa, začal jsem se bát, že jsem zašel příliš daleko, a tak jsem vyhrkl: „Jsme ale kámoši, takže jak jsem řekl, omlouvám se.“

Naklonila hlavu. „Jsme kámoši, ale… mám sex ráda. Ty ho máš taky rád. Je to skvělá aerobní aktivita. Navíc pomáhá odbourávat stres.“

Polkl jsem obrovský knedlík v krku. Opravdu navrhovala to, co mi připadalo, že navrhuje?

Nevěřil jsem, že by se na mě někdy usmálo takové štěstí.

„Tak co si to rozdat a dostat to ze sebe?“ zeptala se vyzývavě a ve smyslných modrých očích jí tančily rozpustilé ohníčky.

Byl jsem přesvědčený, že si dělá legraci. Že to je jen vtip. Určitě to tak muselo být.

Akorát že… si legraci nedělala.

A tak jsme poprvé skončili v mojí posteli nazí.

Sara byla spontánní, byla s ní zábava a sex milovala stejně jako já. Po té první noci jsme se začali scházet pravidelně. Nedokázali jsme se jeden druhého nabažit a rozdávali jsme si to každou volnou chvilku – po přednášce, pozdě v noci, jednou dokonce i v zadní části knihovny.

Jednoho večera mě napadlo, proč se při tom z legrace nenatočit, a čekal jsem, že to ihned odmítne. Akorát že to neudělala. Když se jí v očích objevil svůdný lesk, chytil jsem se toho. Smála se mi.

„Prosím! Neuvidí to nikdo kromě nás,“ slíbil jsem jí, když jsem ji na posteli uvěznil pod sebou.

Pořád se usmívala, když jsem jí řekl, že mi to pomůže překonat léto a že na ni aspoň budu mít hezkou vzpomínku. Za několik dní se měla vrátit domů, několik hodin jízdy daleko ode mě. Získala na léto stáž v advokátní kanceláři.

„Neukážeš to spoluhráčům?“ zeptala se s pohledem upřeným do mých očí.

„Bože, to ne,“ ujistil jsem ji. „Bude to jen pro naše oči. Slibuju.“

Tehdy to mezi námi nebylo vážné, ale monogamní ano. Navíc bych nikdy nikomu neukázal něco tak soukromého – natož ukecaným spoluhráčům.

Další ujištění nepotřebovala a pomohla mi nastavit kameru v mobilu tak, aby nás zabírala z našich nejlepších (a nejrajcovnějších) úhlů.

Nahrávka byla zatraceně žhavá a dal jsem si hodně záležet, abych ji uložil někde, kde na ni nikdo nenatrefí.

Jenže pak mi o několik dní později celá vyděšená volala a požádala mě, ať video okamžitě beze stopy smažu. Uklidnil jsem ji a slíbil, že to udělám. A opravdu jsem to měl v úmyslu. Měl jsem to udělat.

Jenže jsem se k tomu nedokázal přimět a jednu kopii jsem si nakonec nechal v osobním cloudu.

Sara se na podzim vrátila do školy s novým přítelem, s nímž se seznámila v advokátní kanceláři, kde byl taky na stáži. Tím náš fyzický vztah skončil. Zůstali jsme přáteli, ovšem nikdy jsem na naše žhavé noci na koleji nezapomněl, ani na chemii, která mezi námi i po letech praská.

A teď tu přede mnou stojí v rudém hedvábí. Jak bych mohl kdy zapomenout, co jsme spolu prožili? Je chytrá, divoká, zapálená právnička a upřímně řečeno fakt úlovek.

Sara podrážděně zamručí a otevře dveře zasedací místnosti, aby si to s nevítaným vetřelcem vyříkala.

Na chodbě stojí Owen, kterému při pohledu na naše napjaté obličeje opadne úsměv.

Do prdele.

„Uberem.“

Jakkoli moc to chci.