SVĚTLA V POUŠTI

Ondřej Mohler

ÚVOD

Na západním pobřeží Spojených států amerických se v Nevadské Poušti dvěma přátelům podařilo poodkrýt roušku tajemství fenoménu známého jako UFO a nabídnout tím svůj vlastní pohled na tajemství s tímto spojenými.

Příběh o přátelství, které je zavedlo až do Oblasti 51 v Nevadské poušti, známé především pro testování technologií spojených s mimozemskou civilizací, ale také testů atomových bomb, poskytuje vhled do oblastí skrytých běžnému chápání reality a poznání lidské duše v celostním pojetí všeobjímajícího života v lásce a společenství přesahující hranice Planety Země a nám známého vesmíru.

Podobně jako kniha Světla z Phoenixu od Dr. Lynne D. Kitei M.D., i v našem příběhu se jedná o úkaz v podobě světelných objektů, koulí, které se nekontrolovaně a zcela přirozeně zjevily našim přátelům nad horou na poli poblíž této vojenské základny a prožili tak dobrodružství navždy měnící jejich životy a svou jedinečností také životy ostatních.

PŘEDMLUVA

Než vznikla tato kniha, zabýval jsem se delší dobu myšlenkou, jak tuto zkušenost předat, aby nejen vynikla její fantastická hloubka, která mnohdy byla náročná v podání slov a forem poukazující především na zážitek v AREA 51, ale také to, aby byl čtenář zaujat příběhem jako takovým, a ne opakujícími se terminologiemi a slovními spojeními. A tak vznikl nápad doplnit knihu intuitivně o další neméně podstatné události navazující na prožitek v poušti, doufajíce v to, že i v nich najde čtenář určitý druh zalíbení a kniha tak poslouží k obohacení informacemi, které by se k němu třeba jinak vůbec nedostaly, přestože některé z nich již nejsou považovány za něco nového. Ale protože opakování je matka moudrosti, určitě není na škodu si tyto zajímavosti znovu připomenout a společně se tak obohatit o hloubku jejich obsahu.

Jména a určité drobné detaily byly pozměněny a vhodně doplněny na ochranu soukromí a snad také čtenáři ponechán prostor pro jeho fantazii a otevřenou mysl. Kniha nemá sloužit k tomu, aby někoho o něčem přesvědčovala či nutila přijmout za vlastní, ale převážně k co nejautentičtějšímu, nejpravdivějšímu a nejupřímnějšímu předání potenciální vize a nového pohledu na všem dobře známý subjekt spojený s poselstvím, které otevírá dveře vnímání, že někde možná existuje někdo či něco, námi dosud neprozkoumané, zdánlivě čekající v hlubinách vesmíru na své znovuobjevení.

Poděkování

Tímto bych chtěl poděkovat všem, kteří mě při tvorbě knihy podporovali a stáli při mně i v momentech, které patřily k těm náročnějším v mém životě.

Přeji, ať se kniha líbí a třeba i společně posune vnímání a hranice nám podsouvané reality.

Nechť vnáší do našich životů lásku a světlo, což bylo hlavním motivem pro její napsání.

(Děkuji E-Knihy Jedou)

S pozdravem Váš Ondřej Mohler

1

Na obloze se objevil záblesk. Bílé světlo na obzoru se pomalu přibližovalo a jeho jas sílil. Do široka se rozzářilo a poté začal jeho svit hasnout, až úplně zmizelo. Celý jev netrval déle než pár minut, ale ve všudypřítomném tichu za sebou zanechával tajemný nádech absolutna. Nekonečného prostoru přesahujícího hranice známého a paralelně existujících světů, kde stává se esencí stvoření v bezčasovosti jejich celistvosti. Makrokosmos, zrcadlící svůj ideál pro světy nižší, kde v mikrokosmu odráží se uvnitř. Země, voda, oheň, vzduch a éter. Vesmír v lidském těle.

Země je mým tělem.

Voda mou krví.

S láskou vzduch dýchám.

Oheň tančí v srdci mém.

Zpívá se v jedné indiánské písni.

Pradávné civilizace jako Egypt, Atlantida, Lemurie a jiné dávají vzpomenout na dnes již neexistující civilizace naší planety a poukazují také na jejich pomíjivost, ale i mystéria známá jen zasvěceným, naznačující, že kdesi v tichu, za myšlenkami, nachází se život nový, nepodléhající zákonům duality a vlastním omezením. Kde smrt ztrácí svou moc a světlo stává se esencí tvorby a stvoření. Mikrokosmos, kde hmota převážila nad duchem.

2

Michael a Andrew se poznali v malé restauraci, nedaleko Las Vegas, kde společně pracovali a po práci trávili čas společnými zájmy.

Michael byl středně vysoký, hubený, kolem 40 a nosil knírek. Rodičům se narodil postižený, což se však převážně projevovalo jeho hyperaktivitou, kterou v restauraci hojně využíval a majitel měl i přes tento jeho hendikep o důvod navíc si ho držet. Na první pohled veselá kopa, neustále vedoucí debaty o hrozbách a konspiracích dnešního světa a podobných tématech, která doplňoval svým všudypřítomným humorem.

I přes tento jeho tak trochu svérázný přístup k životu ovlivněný postižením, byl tento pozoruhodný chlapík v kolektivu velice oblíbený a pro svůj přístup k práci naprosto nenahraditelný a svým způsobem i jedinečný.

Většinu svého platu Michael odevzdával rodičům, kteří ho měli v opatrovnictví. Žil s nimi v malém domku na okraji města a mezi jeho velké záliby bezesporu patřil internet, kde si vyhledával všechny potřebné informace, které neodmyslitelně patřily k fenoménu UFO, za jehož utajováním se podle Michaela bezpochyby skrývalo něco víc, než jak nám bylo prezentováno médii, vládními či jinými autoritami, provádějícími tajné výzkumy onoho jevu po celém světě.

Alespoň tomu věřil. A podle toho taky žil.

To Andrew se pro změnu z Evropy přestěhoval do USA za prací, ale také z určité vnitřní touhy po poznání, která v něm byla zažehnuta v dětství rozvodem rodičů. Poznání sebe sama, jiné kultury a svým způsobem také touhy po dobrodružství a určitou nejistou představou o jeho dalším působení v životě, rozhodl se využít nabídky přítele a společně s dalšími přáteli odletěl do USA.

Podvědomé hledání východiska ze života, kterému by tak rád dal nějaký směr a řád. Smysl. To vše se mu beze zbytku splnilo a mnohdy až předčilo očekávání, kterými cítil se být naplněn, ale často i klamán.

Po krátké sezónní práci v Coloradu a konci zimní sezóny se s kamarádem rozhodli koupit auto a pokračovat dál směr Nevada. Dál za novým dobrodružstvím. Za svým snem.

Lákalo je Las Vegas s jeho Casiny a palmami vyobrazenými v Hollywoodských filmech, stejně jako neustále přítomné slunce, ale také vidina rychlého zbohatnutí a finanční nezávislosti.

Jak už to bývá, realita byla nakonec poněkud jiná a potíže při hledání práce ho nakonec zavedly do městečka nedaleko Vegas, kde se mu konečně po delší době podařilo práci najít a v místní restauraci se na nějaký čas usadit. A tam se setkali.

Nebýt toho, kdo ví, jak by to všechno dopadlo. Cesta dospívání lehká nebývá, ale i díky tomu se naši přátelé potkali v restauraci Happy Days ve stylu 50. let, kde spolu navázali spojení, které je mělo touto částí života provázet.

3

V kuchyni na grilu se vařila vajíčka a Michael zvědavě pokukoval po Andrewovi. Hlavou se mu honily myšlenky a on hledal jen ten správný okamžik, aby mohl navázat konverzaci. Již dlouho Andrewa obdivoval. Pro jeho inteligenci, cílevědomost, vzdělání a neustálou ochotu se učit. Především to však byla jeho ambicióznost a odvaha, ale i síla vůle, kterou si získával jeho srdce. Jak tvrdě si za vším šel.

Navenek však tyto emoce neventiloval, stejně jako tomu bylo v dětství, kde však byl nucen je cíleně potlačovat, čímž se jeho osobnost formovala a podvědomým ukládáním do nitra, odkud se čas od času nořily ven, mu způsobovaly nemalé trápení.

„Muže v Černém??”

4

Vyrazili.

5

6

7

8

9

10

11

DODATEK

Copyright