Německý originál Neustart für die Augen vydalo poprvé v roce 2022

nakladatelství riva Verlag, imprint Münchner Verlagsgruppe GmbH.

Překlad Eva Osinová

Odpovědná redakce Kristýna Pavlasová, Kateřina Svobodová

Obálka a sazba Markéta Nežerková

Technická redakce Petr Kovář

Tisk a knihařské zpracování

Tisk Centrum, s. r. o., Moravany u Brna

Jako svou 3 470. publikaci

vydalo Nakladatelství JOTA, s. r. o.

Škárova 16, 612 00 Brno

tel.: +420 515 919 580

e-mail: jota@jota.cz

www.jota.cz

V Brně roku 2024

208 stran

Vydání první

Fotografie autorky na obálce: Simone Kirsch

Ilustrace cvičení: Karolin Ohrnberger, www.karooh.com

Ostatní ilustrace a fotografie: Simone Kirsch: 12; Agnes Blessing: 139; Shutterstock/puhhha: 14; Prostock-studio: 50; Krakenimages.com: 70; Luna Vandoorne: 152; Macrovector: 16; Sruilk: 19, 180; Akarat Phasura: 20; Spreathesign: 23 horní; Nanca: 23 horní a 27, 29, 31; Designua: 23 horní i spodní,
a 27, 29, 31; VectorMine: 24; Maquiladora: 24; Julia Kuznetsova: 32; Tefi: 36, 37; rob9000: 39;
Alila Medical Media: 49 nahoře; Blamb: 49 dole; Vadym Pastukh: 55; Oksana Kuzmina: 58;
New Africa: 61; Medicalstocks: 63; Oleksandr Kulichenko: 66; iStock/ Choreograph: 69;
Stockfour: 73; Luis Molinero: 75; fizkes: 142, 159; Vectorium: 144; Cherries: 148 vlevo;
Happy Together: 149 vpravo; Danijela Maksimovic: 156 a 162; Suwit Rattiwan: 163;
Satur: 173 horní; H_Ko: 173 dolní, a 179 vlevo; Odua Images: 175; Mjfgim: 176 vlevo;
Serenko Natalia: 176 vpravo; Hquality: 178; photoJS: 179 vpravo

Copyright © riva Verlag, imprint Münchner Verlagsgruppe GmbH, Munich, Germany, 2023

www.riva-verlag.de. All rights reserved.

Translation © Eva Osinová, 2023

© Nakladatelství JOTA, s. r. o., 2024

ISBN epub: 978-80-7689-267-5

ISBN mobi: 978-80-7689-268-2

Wellness pro oči

Žijeme v době, která klade na oči velké nároky. Neustálé ostření na obrazovky a monitory náš zrak extrémně zatěžuje. Spoustu lidí trápí unavené a suché oči. Zhoršování zraku je celosvětový trend.

Agnes Blessingová srozumitelnou formou vysvětluje, proč jsou dnes na oči kladeny tak vysoké nároky. Je absolventkou Sehakademie Starnberg a teď pro tento institut pracuje jako lektorka. V ruce držíte její první knihu.

Těší mě zejména to, že Agnes Blessingová při zrakovém tréninku vždy usiluje o celostní pohled. Pro nás v Sehakademie je obzvláště důležité, aby bylo oko vnímáno jako součást těla. Záleží nám na tom, aby se využily veškeré možnosti, jak zrak posílit, tedy od výživy až po pohyb.

V seminářích zaměřených na zrakový trénink si můžeme osvojit celostní trénink zraku a pomoci si ve spoustě věcí sami. Díky celé řadě cvičení, která stimulují tělo a oči, lze snížit vizuální stres a dosáhnout zdravějších očí. Pokud očím po dlouhém soustředění dopřejeme relaxaci a mírné pohyby, dívá se nám na svět příjemněji a s větší lehkostí. Oči budou čilejší a živější.

Agnes Blessingová ve své knize ukazuje, jak lze tyto cíle snadno uskutečnit. Její výživové tipy jsou cenným doplněním zrakových a relaxačních cvičení a jejich realizace není náročná. Díky knize od Agnes Blessingové budete mít zářivé a jasné oči.

Spoustu zábavy při čtení a při tréninku vám přeje

Marianne Wiendl

Sehakademie — Weiterbildungsinstitut für Ganzheitliches Sehrtraining, Starnberg (Sehakademie — Institut dalšího vzdělávání pro celostní trénink zraku, Starnberg)

Konečně vidět jasně

Odjakživa jsem si kladla vysoké cíle.

Když jsem v šestnácti letech emigrovala se svými rodiči z Polska do Německa, měla jsem zpočátku problémy s dorozuměním. Tehdy jsem si předsevzala, že jednou budu mluvit německy dobře a bez přízvuku. Brzy se mi podařilo dosáhnout vytyčeného cíle — k jeho uskutečnění mi pomohl roční pobyt v Jazykové internátní škole v Rottweilu. Obohacena o tuto zkušenost jsem v roce 1991 sebevědomě nastoupila do jedné rodinné firmy a vystudovala jsem obor oční optik. A toto zajímavé povolání vykonávám dodnes.

Jenomže můj život neměl vždycky tak snadný průběh. Když se mi v roce 1998 narodil syn, záhy mi došlo, že se vyvíjí jinak než většina dětí. Nick měl ve škole velké potíže se čtením a počítáním. Skoro každý den se velmi rychle unavil, následovalo zdvojené vidění a úporné bolesti hlavy. Lékaři dlouho pátrali po příčině. Jednoho dne přišli konečně s diagnózou: „skryté“ šilhání. Nickovy oči dokázaly jen s vynaložením obrovského úsilí spojit zrakové vjemy z obou očí tak, aby v mozku vznikl složený obraz. Rozhodli jsme se, že bude opakovat ročník. Pro Nicka to samozřejmě nebylo snadné. Zpětně vím, že to bylo to nejlepší rozhodnutí. Právě v té době jsem se totiž dozvěděla o možnosti zrakového tréninku.

Když byla Nickovi konečně stanovena diagnóza, navštívili jsme několik očních lékařů a optiků. Nick dostal nakonec brýle, které pro něj měly být optimální. Přestože měl optickou pomůcku, neuniklo mi, že se mu zrak postupně zhoršuje. Můj dojem potvrdilo další vyšetření zraku. Syn dostal další, o něco silnější brýle. Rodina byla vývojem situace zklamaná. Bylo mi jasné, že takhle to dál nejde.

Pustila jsem se do boje a začala hledat alternativní cesty. Nejspíš to byl osud, že jsem potkala zrovna optičku, která byla současně zrakovou trenérkou. Když se dostavily první viditelné úspěchy, moje skepse se rychle rozptýlila. Syn prováděl pod jejím vedením celý rok různá zraková cvičení a jeho oči se stále více zlepšovaly. Dnes je mu dvacet čtyři let, a dokonce nemusí ani nosit brýle.

Původ zrakového tréninku

Zrakový trénink, oční trénink, oční gymnastika, oční jóga, oční cviky…. Co je to vlastně? A lze vůbec provádět cviky s očima tak, aby se zlepšilo vidění? Tyto a podobné otázky jsem si kladla, když jsem se poprvé setkala se zrakovým tréninkem. A přesně o tomto dnes přemýšlí spousta mých klientů. A přitom je tohle téma staré více než sto let. V oblasti zrakového tréninku odvedl průkopnickou práci americký oční lékař William Bates. Jako první zjistil, že se naše oči mohou napínat a uvolňovat společně se svaly, které je obklopují. Při celé řadě experimentů zjistil, že zrakové vady svých pacientů může zlepšit díky speciálním cvikům. Vnímal to jako příležitost k vytvoření jednoduché koncepce tréninku mnoha zrakových vad a k otevření vlastní kliniky. Ani dnes, po spoustě let nejsou Batesovy metody stále ještě vědecky potvrzeny, nicméně u zrakových trenérů jsou velmi oblíbené. I jen díky jednoduchým cvikům na uvolnění zraku můžeme docílit zrelaxovaných očí. Pokud se řídíme dalšími pokyny a provádíme je denně, může se vidění zlepšit.

Ve dvacátých letech 20. století se americký optometrista Arthur Marten Skeffington zabýval souvislostí mezi zrakem a ostatními části těla. Učinil tehdy přelomový objev. Zjistil totiž, že vidění nevzniká v očích, nýbrž v mozku. Záhy mu došlo, že problémy neodstraníme pouze pomocí optických pomůcek. Mnohem důležitější je změnit celkové zrakové chování, a předcházet tak vadnému vývoji vidění.

Vidění není statické, v průběhu života se neustále vyvíjí. Ve spoustě procesů probíhá paralelně s duševním, psychickým, tělesným a sociálním vývojem. Celostní zrakový trénink, který vám představuji v této knize, všechny tyto aspekty zahrnuje.

Když se mému synovi zlepšil zrak a já jsem v sobě objevila nadšení pro mnohovrstevnatost fenoménu vidění, absolvovala jsem v roce 2013 vzdělání pro trenéry celostního vidění na Sehakademie ve Starnbergu — symbioticky se mi tak podařilo spojit to, čím jsem se do té doby zabývala.

Spojení vlastních zkušeností, jak podpořit zrak optickými pomůckami, a celostního pohledu na tělo a mysl mi otevřelo nové možnosti, jak mohu pomáhat svým klientům a podporovat jejich zrakové procesy. Řada úspěchů mě nakonec motivovala k tomu, abych se formou knihy podělila o užitečná zraková cvičení a vlastní rozsáhlé vědomosti s ještě větším počtem lidí.

Možná si teď kladete otázku, proč přesto žádný oční lékař nedoporučuje zrakový trénink? Těžiště konzervativního očního lékařství bohužel nespočívá v ošetření příčiny zrakové vady. Místo toho se problém řeší předepsáním brýlí. Tím se však odstraní pouze symptom, nikoli příčina. A přitom je přece jasné, že brýle nemohou pomoci k vyléčení očí. Brýle jsou a zůstanou pomůckou pro ostřejší vidění. K tomu, abychom viděli jasně, často rychle pomáhají operativní zákroky nebo laserová chirurgie, to však může být spojeno s vedlejšími účinky. Pro spoustu očních lékařů je těžké považovat zrakový trénink za užitečný, poněvadž jim scházejí zkušenosti. I oni však vyzdvihují přínos lehkých relaxačních technik.

Mé doporučení zní: Vezměte zdraví svých očí do vlastních rukou a snažte se o něm dozvědět co nejvíc. Jen tak zjistíte víc. A má kniha vás v tom podpoří.

Jak pro sebe můžete z této knihy vytěžit co nejvíc

Postupně jsem rozvíjela myšlenku, že vydám praktickou příručku, kterou budou čtenáři rádi používat opakovaně. Tuto příručku právě držíte v ruce. Můžete si v ní dle libosti listovat a hledat v příslušných kapitolách odpovědi na své otázky. Kromě toho máte k dispozici jednoduché a současně účinné cviky a pokyny ke zrakovému tréninku. Díky tomu můžete nejenom optimalizovat vlastní zrak, ale budete se celkově cítit mnohem lépe.

Na úvod vás maličko zasvětím do anatomie a také do fyzikální podstaty optiky. Nemusíte se bát, nečeká vás žádná nudná teorie, při které budete zívat — i když zívání může mít na oči opravdu uvolňující účinek. Dozvíte se, jak přesně funguje opravdu fascinující fenomén vidění. Poté vás provedu nejčastějšími zrakovými potížemi. Dále osvětlím, jak dnes vypadá typický profesní život a jak se chováme ve volném čase, poněvadž obojí hraje pro oči důležitou roli. Totéž platí také pro výživu.

Jako oční optik mám téměř povinnost vás na dalších stránkách této knihy krátce seznámit také s různými optickými pomůckami a různými typy brýlí. Díky tomuto užitečnému průvodci budete co nejlépe připraveni na to, abyste si nechali vyrobit nové brýle, které však nebudou příliš silné.

V navazující praktické části vám ukážu řadu jednoduchých a hlavně efektivních cviků a opatření určených vašim očím. Několik testů, které provedete sami na sobě, vám umožní sestavit optimální způsob zrakového tréninku.

A v poslední kapitole se podíváme na to, jak může správná strava a živiny podpořit zdraví očí. Na základě barvy své duhovky si nakonec můžete sestavit funkční jídelníček (jídelníček sestavený na základě celostního přístupu ke stravování, tedy z potravin, které mají kromě nutriční hodnoty kladný vliv na zdraví, fyzickou výkonnost nebo duševní stav člověka — pozn. překl.) Zdravý způsob stravování je důležitý pro vnitřní orgány, látkovou výměnu i pro mozek, a tudíž i pro oči.

Pokud chcete, můžete se samozřejmě pustit rovnou do prezentovaných cviků. Nemusíte kvůli tomu číst celou knihu od začátku do konce. Ale slibuji vám, že se v jednotlivých kapitolách dozvíte spoustu zajímavých věcí, které jste o svých očích určitě dosud netušili.

Prosím vezměte však na vědomí, že knize dodává hodnotu a smysl jen vaše aktivita. Přiložená záložka vám pomůže číst text uvolněnýma očima. Zasuňte záložku o několik stránek dále. Jakmile dočtete knihu až k záložce, bude to znamenat, že máte od knihy odtrhnout oči a nechat je krátce odpočinout. Podívejte se na chvíli z okna, postavte se, udělejte několik kroků, protáhněte se a napijte se vody. Několikrát se nadechněte a vydechněte a pokračujte ve čtení. Nezapomeňte záložku opět umístit o několik stránek dál. Klidně si to vyzkoušejte.

Poznámka: Všechna videa a materiály uvedené v knize a také záložku najdete připravené ke stažení pod tímto odkazem: https://www.jota.cz/restart-pro-oci-cviceni

1
Oko — zázračné dílo přírody

Vítejte na cestě, která vám otevře oči a rozšíří obzory. Dozvíte se, jak vzniká obraz, seznámíte se s různými pohledy na oko a získáte celou řadu informací o tom, jak optimálně zacházet s brýlemi.

Jak vzniká obraz

Přestože je oko relativně malé, jedná se o velmi složitý orgán. Oko se skládá z různých složek a každá z nich má vlastní funkci. Právě díky spolupráci všech složek můžeme vnímat své okolí barevně a vícedimenzionálně. Obraz přitom musí urazit úctyhodnou vzdálenost, než ho dokážeme vidět skutečně tak, jak ho vnímáme. Ráda bych vás na jednoduchých příkladech provedla napínavým světem vidění. Tyto poznatky tvoří jakousi základnu pro provádění opatření a cviků, které naleznete v dalších částech knihy. Abyste byli schopni pochopit komplexnost procesu vidění, vydejte se se mnou nejprve na krátký průzkum anatomie oka.

Oko je komplexní orgán. Vyžaduje vzájemnou součinnost drobných součástek, obzvláště důležité jsou různé vrstvy.

Vrstvy lidského oka

Oční koule (lat. bulbus oculi) je obalena několika vrstvami jako cibule. Tyto vrstvy mají ochrannou i vyživovací funkci a vzájemně se liší svou stavbou a strukturou. Rozeznáváme tři hlavní vrstvy lidského oka — zevní, střední a vnitřní.

Bělima

Zevní vrstva oční koule je bělima (lat. sclera). Je to tuhá, bílá, vazivová blána, která je neuvěřitelně odolná. Při pohledu do zrcadla vidíte její část — bílou plochu kolem duhovky. Jejím úkolem je chránit oko před vniknutím vnějších škodlivých látek nebo cizích tělísek. Kromě toho zajišťuje stabilitu oka tím, že drží všechny ostatní součásti oka pohromadě jako pomyslná skořápka. V součinnosti s nitroočním tlakem zajišťuje tvar oční koule. Bělima přechází v přední části oka v rohovku.

Rohovka

Rohovka (lat. cornea) je průhledná část oka umístěná v jeho středu. Za svůj název vděčí svým vlastnostem a struktuře. Je tvrdá stejně jako rohovina a současně je extrémně tenká a propustná. Důležitým úkolem rohovky je chránit oko před vnějšími vlivy. Hraje důležitou roli také v procesu vidění, konkrétně při lomu světla.

Představte si, že se díváte na krásnou květinu. Světelné paprsky, které se odrazí od květiny, projdou nejprve rohovkou. Dopadající světlo se díky zakřivení rohovky na povrchu oka láme a teprve pak dopadá na čočku uvnitř oka. Pokud nemá rohovka rovnoměrný tvar, květina se na sítnici vyobrazí zkresleně. V takovém případě hovoříme o astigmatismu.

Cévnatka

Pod rohovkou se nachází střední vrstva oční koule, cévnatka (lat. choroidea). Obsahuje četné cévy, jde o nejvíce prokrvenou tkáň oka. Její nejdůležitější funkcí je zásobování sítnice kyslíkem a zajišťování přísunu jiných živin. Černohnědý pigment, který je v této vrstvě uložen, pohlcuje světlo a brání odrazům světla uvnitř oční koule. Cévnatka se dále podílí na míře refrakce oka. Elastická část cévnatky přechází v řasnaté těleso, z jehož povrchu vybíhají tenká vlákna, na nichž je zavěšena čočka.

Duhovka

Duhovka (lat. iris) navazuje před řasnatým tělesem na cévnatku. Tato kruhovitá pigmentová clona je barevná viditelná část oční koule a má průměr dvanáct milimetrů. V jejím středu se nachází zornice (pupila), která mění svou velikost podle množství dopadajícího světla. Duhovka má kruhovitě uspořádané hladké svaly, které reagují na množství světla. Svalová vlákna se při dopadu světla stáhnou a zornice se zúží. Při opačném světelném podnětu se svalová vlákna roztáhnou a zornice se rozšíří.

Duhovka může mít různou strukturu a barvu. V závislosti na počtu pigmentových buněk rozlišujeme modré, hnědé, šedé a zelené oči. Děti se světlou pletí přicházejí na svět obvykle s modrýma očima. V průběhu let, kdy tělo produkuje barevné pigmenty, se barva duhovky může změnit. Přibližně 90 % lidí má hnědou barvu očí. Pokud se na duhovce projeví další vlastnosti, oko se jeví jako šedé nebo zelené. Odborníci z oblasti iridologie pak hovoří o smíšené duhovce. V kapitole 4 najdete zdravotní tipy, které odpovídají barvě vašich očí.

Sítnice

Sítnice (lat. retina) je vnitřní vrstva oční koule, která pokrývá vnitřní povrch cévnatky. Je to velmi tenká vrstva uvnitř oka, která reaguje na dopad světla. Obsahuje fotoreceptory — světločivné buňky (tyčinky a čípky). Jsou to smyslové buňky, ve kterých se mění světelný impuls na nervový vzruch. V zevní části sítnice se nachází přibližně 120 milionů světločivných buněk — tyčinek, které umožňují vnímání kontrastů, světla a tmy. V místě nejostřejšího vidění se nacházejí světločivné buňky — čípky. Těchto sedm milionů smyslových buněk naopak umožňuje barevné vidění.

V zadní části oka se nachází také slepá skvrna, malá ploška, která neobsahuje žádné světločivné buňky umožňující vidění. Ze slepé skvrny totiž vystupuje zrakový nerv, kterým sítnice posílá obraz z oka dále do mozku.

Zornice a její funkce

Když si představíte fotoaparát, můžete se na duhovku dívat jako na clonu a na zornici jako na otvor clony. Zornice (lat. pupilla) reaguje podobně jako fotografický přístroj na různé světelné poměry a mění svou velikost. Při silném ozáření se zornice zužuje, za tmy se rozšiřuje. Ale nejenom to. Zornici potřebujeme při zaostřování detailů. Když čteme dokumenty a časopisy, je zapotřebí zúžené zornice, abychom dosáhli větší hloubky ostrosti. Při pozorování vzdálenějších objektů a předmětů se zornice naopak rozšiřuje. Velikost obou zornic je obvykle stejná a pohybuje se v rozmezí dvou až osmi milimetrů.

Zornice však mohou reagovat také na emoce. Ve stresových situacích se často rozšiřují, zatímco když jsme uvolnění, zužují se. Permanentně malá zornice však může znamenat, že je oko přetížené. Velikosti zornic a její činnosti se podrobněji věnujeme dále.

Pokud má zornice normální velikost, zabírá přibližně čtvrtinu duhovky.

Funkce očních komor

Každé oko je obklopeno dvěma očními komorami (lat. camerae bulbi), jež jsou naplněny komorovou tekutinou. Přední komora oční přiléhá k rohovce a zadní komora oční se nachází za duhovkou. Komorová tekutina obsahuje živiny důležité pro čočku a pro rohovku. Na tomto místě potřeba zdůraznit důležitost vyvážené stravy, která zásobuje oko životně důležitými látkami. Kromě toho, že oční komory vstřebávají komorovou tekutinu, jejich další funkcí je také cirkulace komorové tekutiny, díky níž je regulován nitrooční tlak.

Okohybné svaly

Naše oči jsou obklopeny šesti příčně pruhovanými okohybnými svaly. Čtyři přímé svaly umožňují horizontální a vertikální otáčení oka. Dva šikmé svaly umožňují koulet očima zevně nahoru a zevně dolů. Vnější okohybné svaly jsou spojeny s mozkem. Proto přispívají jakýmkoli pohybem k prokrvování očí. Uvnitř oka se nacházejí ciliární svaly, které zajišťují zaostřování čočky na různé vzdálenosti.

Čočka a její funkce

Čočku (lat. lens) a její funkci lze snadno vysvětlit na principu fotoaparátu. Nejprve se nastaví clona — duhovka — na velikost oblasti, kterou chceme vidět ostře. Objekt zaostříme pomocí čočky, která se nachází za duhovkou a kterou tvoří průhledné křišťálové pružné tělísko. To je zavěšeno na ciliárních svalech a může měnit tvar. K vysvětlení pomůže pohled na květinu: pokud se na květinu podíváte zblízka, čočka se vydouvá a ciliární sval se napne. Pokud vyhlédnete z okna a díváte se na celé pole květin, čočka se zploští a ciliární sval se uvolní. Čočka láme paprsky dopadající na sítnici a soustřeďuje je do jednoho bodu — zaostřuje pozorované objekty.

Vnější povrch čočky je tvořen průhledným elastickým pouzdrem, které ohraničuje čočku od okolí. Uvnitř čočky se nachází jádro a na povrchu korová část.

A je pravda, že lidská čočka ztrácí postupně pružnost. To je také jeden z důvodů, proč lidé s přibývajícím věkem potřebují často brýle na čtení.

Sklivec — největší část oka

Sklivec (lat. corpus vitreum) je čirá bezbarvá rosolovitá hmota uvnitř bulbu, která je z 98 % tvořena vodou. Zbylá dvě procenta obsahují kyselinu hyaluronovou a kolagenová vlákna. Sklivec se nachází mezi čočkou a sítnicí a svým objemem čtyř mililitrů zabírá dvě třetiny oční koule. Zajišťuje stabilitu oční koule a je průhledný, díky čemuž může světlo bez překážek dopadat na sítnici.

Žlutá skvrna — místo nejostřejšího vidění

Žlutá skvrna (lat. macula lutea), známá také jako makula, je velká tři až pět milimetrů. Nachází se na sítnici v blízkosti zrakového nervu a obsahuje velmi mnoho světločivných receptorů zvaných čípky. Ty člověku umožňují vnímat barvy a rozlišovat nejjemnější detaily.

Pokud se na makulu podíváme pod mikroskopem, zjistíme, že okolní místa na sítnici mají načervenalý nádech, zatímco makulu je vidět jako žlutou skvrnu. To je způsobeno nízkým počtem krevních cév a obsahem oranžovožlutých barevných pigmentů luteinu a zeaxantinu, které patří mezi karotenoidy. Karotenoidy jsou sekundární rostlinné látky, které se ve velkém množství vyskytují v zelené zelenině a různých druzích ovoce. Mají antioxidační účinek a nalézáme je zejména tam, kde tělo potřebuje ochránit před volnými radikály. Proto je velice důležité dodávat žluté skvrně kromě kyslíku také další důležité živiny.

Zrakový nerv — spojení s mozkem

Ačkoli se v názvu zrakového nervu vyskytuje slovo „zrak“, samotný zrakový nerv přímo nevidí. Zrakový nerv nebo také optický nerv (lat. nervus opticus) je spojovacím článkem mezi okem a mozkem. Přenáší zrakovou informaci ze sítnice do zrakových center v mozku. Vzpomínáte si na fotoaparát a na příklad květiny? Když na to navážeme, můžeme si činnost zrakového nervu představit takto: Když květinu pomocí čočky zaostříme (jako přes objektiv), dopadající světelné paprsky se setkají na sítnici, která se podobá filmu do fotoaparátu. Obraz květu, který je převrácený vzhůru nohama, se pak přenese zrakovým nervem do mozku, kde se zase otočí, a je zobrazen správně. Mozek musí zpracovat až deset milionů zrakových vjemů za sekundu. Obraz toho, co vnímáme, vzniká z 80 % v mozku, jen 20 % vnímají oči samotné.

Obraz dopadá na sítnici vzhůru nohama — svět je takříkajíc postavený na hlavu. Teprve v mozku se obraz opět otočí.

Vidění probíhá křížem — obraz z pravého oka přichází do levé hemisféry a obraz z levého oka do pravé hemisféry.

Spojení mezi očima a zádovým svalstvem

Rohovka, mozkové blány a zádové svalstvo jsou vzájemně propojeny a ztuhlé svalstvo narušuje zásobování očí.

Další zrakové vady