Arytmie v otázkách
a odpovědích

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.mf.cz

www.albatrosmedia.cz

Josef Kautzner

Arytmie v otázkách a odpovědích – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2024

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Věnováno mojí skvělé rodině za trvalou podporu a zázemí. A dále všem spolupracovníkům, se kterými společně prožíváme úspěchy i občasné nezdary v léčbě srdečních arytmií.

Stanou se arytmie novou epidemií?

Arytmie jsou jedním z nejčetnějších srdečních problémů a pacientů, kteří jimi trpí, každým rokem přibývá. U nejčastější z nich, fibrilaci síní, se hovoří dokonce o nové epidemii. Diagnostika arytmií vyžaduje EKG záznam, protože jde o poruchy vzniku nebo šíření elektrického vzruchu srdeční svalovinou. V některých případech je příčina odhalena hned, v jiných se hledá, a někdy dokonce zůstává dlouho skrytá.

Zatímco některé poruchy srdečního rytmu život neohrožují a jsou pro člověka spíš subjektivně velmi obtěžující, jiné mohou být závažné, nebo dokonce skončit fatálně. A aby to bylo ještě komplikovanější, některé pacient téměř ani nevnímá, a přesto ho můžou ohrozit na životě.

O srdečních arytmiích by mohla vyprávět i autorka tohoto úvodního textu, která se poprvé s problémem setkala ve svých čtyřiatřiceti letech po porodu císařským řezem – pár týdnů poté začala cítit „přeskakování“ srdce. Do té doby o svém srdečním rytmu ani nevěděla, a najednou se objevily velmi nepříjemné silné údery mimo rytmus. „Volala jsem vyděšená do nemocnice, kde mi poradili, ať spolknu léky na uklidnění – že prý mám po těžkém porodu na tyto potíže ‚nárok‘. Když byly dceři tři roky, ozvala se arytmie znovu. Tentokrát jsem se nenechala odbýt a vyhledala kardiologa, který srdce zkontroloval ultrazvukem a nasadil na 24 hodin Holter, přístroj na ambulantní monitorování EKG. Výsledky dopadly dobře, nic závažného se neprokázalo. A tak jsem si pomalu zvykla, že čas od času srdce přeskakuje. A vysledovala jsem, že to bylo obvykle v situaci, kdy jsem byla velmi unavená nebo rozrušená. Jenže pak náhle udeřila jiná arytmie a s nebývalou silou. Bylo to po emočně vypjatém období plném stresu. Jednoho dne ráno jsem se probudila a naměřila si v klidu sto padesát tepů za minutu. Zkoušela jsem chodit, cvičit, ležet, protahovat se, správně dýchat a uklidňovat se meditací, ale srdce ne a ne zpomalit. Vydala jsem se ke své praktické lékařce, která se snažila ‚nahodit‘ správný rytmus – mimo jiné mačkáním krkavice nebo tím, že jsem si na její radu namáčela obličej v umyvadle se studenou vodou. Bez úspěchu. Přivolala tedy rychlou záchrannou službu a já skončila v nemocnici. Tam se na mě ‚podívali‘ pomocí katetrů zavedených přes třísla do srdce – provedli vyšetření a takzvanou katetrizační ablaci, která normalizuje elektrické signály a navrací srdci normální zdravý rytmus. Od té doby jsem byla pravidelně sledovaná prostřednictvím pod kůží implantovaného malého monitoru, jenž nahrává srdeční činnost a záznam pak lékaři při kontrolách vyhodnocují. Zatím neobjevili nic, co by vyžadovalo další léčbu… Až v nemocnici jsem zjistila, že zdaleka nejsem sama, koho problém trápí. Do té doby jsem si připadala trochu jako hypochondr. Na pokoji jsem se dokonce potkala se vzdáleným pracovním kolegou a zjistila, že arytmie trápí nejen lidi středního věku a starší, ale i mladé. Každý stejně postižený, s kým jsem o potížích mluvila, potvrdil, že je to velmi nepříjemný problém, který dokáže citelně narušit běžný život.“

A protože je nás, takzvaně mimo rytmus, v populaci čím dál víc, oslovila jsem mezinárodně uznávaného kardiologa, přednostu Kardiocentra a kliniky kardiologie IKEM v Praze profesora Josefa Kautznera, zda by neměl čas a chuť sepsat vše, co bychom my, laici, potřebovali a měli o arytmiích vědět. Přes obrovské pracovní vytížení pan profesor svolil, za což mu patří ZE SRDCE a ZA SRDCE obrovský dík.

Chcete-li vědět o srdečním rytmu víc, začtěte se do jeho odpovědí na otázky, které se problematiky týkají.

Klára Mandausová

1. JAK FUNGUJE SRDCE A PROČ VZNIKAJÍ ARYTMIE?

Ve zkratce: Srdce je soustava čerpadel, která pumpují odkysličenou krev do plic a okysličenou do celého těla. Je poháněno elektrickými impulzy, které vznikají spontánně v horní části pravé síně a odtud se šíří do takzvaného AV uzlu a poté specializovaným převodním systémem po komorové svalovině. Tak je zajištěn nejprve stah síní a poté komor. Tvorba a vedení elektrických vzruchů jsou pod vlivem autonomního nervového systému, kdy sympatikus zrychluje tvorbu vzruchů a parasympatikus ji zpomaluje. Jakákoli porucha v tvorbě elektrických vzruchů nebo jejich rozvodu srdcem vede k poruše srdečního rytmu neboli arytmii.

Lidské srdce je sice považováno za orgán lásky a zamilovanosti, ale ve skutečnosti jde o velmi důmyslné a trvanlivé čerpadlo, respektive soustavu čerpadel. Tato základní funkce je umožněna díky jeho speciální stavbě. Skládá se ze dvou síní, které přečerpávají krev do srdečních komor. Do pravé síně přitéká odkysličená krev dutými žílami z horní a dolní poloviny těla a žílou, která se nazývá koronární sinus, odkysličená krev z velké části samotného srdce. Do levé síně přitéká okysličená krev z plic plicními žílami. Po stahu síňové svaloviny dojde k naplnění obou srdečních komor. Pravá komora čerpá odkysličenou krev do plic. Levá komora pumpuje okysličenou do aorty a dále do celého těla. Okysličenou krví je zásobeno z aorty i samotné srdce, a to prostřednictvím tzv. koronárních tepen. V srdci jsou srdeční chlopně, které fungují jako jednocestné ventily a zabraňují zpětnému toku krve.

Obrázek 1: Schéma srdce a převodního systému

Srdce je poháněno elektrickými impulzy, které se šíří v síních z buňky na buňku mezi síněmi a komorami a v komorách je převádí specializovaný převodní systém. Ten si můžeme představit jako elektrickou rozvodnou síť, která rozvede elektrický impulz rychle na různá místa určení a dále se šíří z buňky na buňku. Tak je zajištěn nejprve stah síní a poté následuje stah komor. Elektrické vzruchy vznikají za normálních okolností v malém okrsku srdeční tkáně, která se nazývá sinusový uzel. Jeho buňky mají schopnost samy pravidelně vytvářet elektrické impulzy, a tak určovat rytmus celého srdce. Jsou pod vlivem různých působků, jako je adrenalin, které urychlují tvorbu elektrických vzruchů a zrychlují srdeční rytmus. Podobně jsou ovlivňovány tzv. autonomním nervovým systémem, kdy sympatikus zrychluje tvorbu vzruchů (například při cvičení nebo námaze) a parasympatikus ji zpomaluje (například ve spánku).

Srdce je obdivuhodný orgán, který přečerpá za minutu okolo pěti litrů krve v klidu a při zátěži přiměřeně více. To znamená, že za hodinu je schopno pumpovat okolo 300 a více litrů krve. Vytváří si samo elektrické impulzy, které se rozvádí specializovaným převodním systémem. Jakákoliv porucha v tvorbě elektrických vzruchů nebo jejich rozvodu srdcem vede k poruše srdečního rytmu neboli arytmii.

2. CO ZNAMENÁ POJEM ARYTMIE?

Ve zkratce: Poruchy srdečního rytmu se dělí na bradyarytmie a tachyarytmie. V prvním případě jde buď o narušení tvorby elektrických vzruchů v sinusovém uzlu, nebo o poruchu jejich převodu ze síní na komory. Tachyarytmie se dělí na supraventrikulární a komorové. Mechanismem jejich vzniku je buď tvorba elektrických vzruchů v jiné oblasti, než je sinusový uzel, nebo dochází ke kroužení elektrického vzruchu kolem dokola v různě velké oblasti srdce.

Pojem arytmie znamená jakékoli vychýlení srdečního rytmu. Zahrnuje širokou škálu poruch, a to jak ve smyslu minus (kdy srdce tepe pomaleji nebo jsou v jeho činnosti různě dlouhé pauzy), tak ve smyslu plus (kdy přeskakuje nebo běží velmi rychle). V prvním případě hovoříme o bradyarytmiích (z řeckého slova bradys – pomalý), v případě druhém o tachyarytmiích (z řeckého slova tachys – rychlý).

Bradyarytmie jsou dvojího původu. Může jít o poruchu tvorby elektrického vzruchu v sinusovém uzlu, kdy srdce běží pomalu nebo vynechává. Výsledkem jsou různé potíže, které souvisejí s nedostatečnou čerpací funkcí srdce. Zahrnují nevýkonnost, slabost, dušnost, točení hlavy až krátkodobé mdloby. Tento stav se nazývá odborně syndrom chorého sinu (anglicky sick sinus syndrome). Druhou velkou skupinu bradyarytmií tvoří poruchy vedení vzruchu převodním systémem, zejména převodu ze síní na komory. Potíže jsou opět podobné jako u syndromu chorého sinu, častěji dochází k náhlým stavům bezvědomí. Odborně nazýváme tyto poruchy pojmem síňokomorová (nebo AV) blokáda.

Rozlišení těchto poruch je možné podle elektrokardiogramu. V první pomoci lze použít přechodně léky, které urychlí vedení elektrického vzruchu. Definitivní léčbou je však implantace kardiostimulátoru, o které budeme hovořit později.

Tachyarytmií je mnohem více druhů než bradyarytmií. Mechanismem jejich vzniku je tvorba elektrických vzruchů v jiné oblasti, než je sinusový uzel. To si můžeme představit jako přítomnost teroristického ložiska kdekoli v srdci, které začne ovládat srdeční rytmus. Větší počet tachyarytmií vzniká mechanismem kroužení elektrického vzruchu kolem dokola. To může mít různé příčiny, o kterých pohovoříme opět níže.

Tachyarytmie se dělí dále na dvě velké skupiny, a to supraventrikulární a komorové. Supraventrikulární vznikají v oblasti srdečních síní a jsou méně nebezpečné než arytmie komorové, které vznikají ve svalovině komor nebo převodního systému komor. V obou případech záleží na tom, zda je srdce jinak zdravé, nebo zda je nemocné. U nemocného srdce jsou arytmie obvykle nebezpečnější a komorové arytmie mohou vyústit i v náhlé úmrtí.

Diagnostika tachyarytmií je opět založena na EKG obrazu.

Obrázek 2: Schéma rozdělení arytmií

3. MOHOU BÝT NĚKTERÉ ARYTMIE VROZENÉ?

Ve zkratce: Některé arytmie mají jasný rodinný výskyt, a to na podkladě poruchy různých genů. Tyto poruchy vedou k abnormální stavbě iontových kanálů, které ovládají tok iontů přes buněčné membrány, a tak šíření elektrického vzruchu v srdci. Výsledkem je defekt iontových kanálů a zvýšené riziko vzniku arytmií. Jindy způsobují genetické poruchy narušení funkce srdce a riziko arytmií je sekundární (díky hypertrofii nebo zbytnění svaloviny nebo naopak díky přítomnosti jizev, které způsobuje onemocnění srdce). V neposlední řadě se může pacient narodit s elektrickým zkratem v srdci v důsledku přítomnosti malého snopce svaloviny, který obchází normální vedení AV uzlem (tzv. přídatná dráha). To může způsobit záchvatovité supraventrikulární tachyarytmie.

Dnes víme, že některé arytmie mají rodinný výskyt, a to na podkladě poruchy různých genů. Některé poruchy vedou k abnormální stavbě iontových kanálů, které ovládají tok iontů přes buněčné membrány, a tak šíření elektrického vzruchu v srdci. Pokud jsou defektní určité geny, výsledkem je defekt iontových kanálů a zvýšené riziko vzniku arytmií. Těchto poruch je celá řada a nové se stále objevují díky tomu, že se rozšiřují možnosti genetického vyšetřování. Důležité je, že srdce samo o sobě vypadá zcela normálně, defekt je pro běžné vyšetření „neviditelný“. Hovoříme proto o primárních elektrických poruchách. Jediné abnormality lze najít na EKG křivce, a i ta může být v určitém období normální. Mezi častější onemocnění tohoto typu patří různé formy tzv. syndromu dlouhého intervalu QT (soubor příznaků způsobený poruchou některého z iontových kanálů a projevující se na EKG křivce jako prodloužení intervalu QT).