Slnečný princ

Natália Szunyogová

„Ako ťa volajú?“ pýta sa ma tá najjasnejšia z hviezdičiek.

Táto úchvatná hviezdička ma očarí svojou žiarou žiariacou na veľkej osvetlenej oblohe plnej prelestných hviezd.

Neodpovedám na jej otázku, ale ticho obdivujem jej neskonalú krásu. Jej krása je ešte väčšia, ako krása jej nádherných sestier.

„Ako ťa volajú?“ zopakuje otázku láskavá hviezdička svietiaca na oblohe plnej hviezd.

Stojí predo mnou v hviezdnych šatách, ktoré vejú v povetrí. Hrá tu hviezdna hudba, ktorá ma opíja.

Mlčím, lebo som v nemom úžase z osvetlenej oblohy posypanej rozprávkovokrásnymi hviezdami.

Po chvíľke ticha odpoviem:

„Dovoľ, aby som sa predstavil,“ ukloním sa malej, rozkošne žiarivej hviezdičke. Oslovím ju tak, ako sa na Slnečného princa patrí.

„Volajú ma Slnečný princ a bývam v Slnečnom kráľovstve,“ predstaví sa malý princ so zlatými strapatými vlasmi. Jasná žiara okolo princa je podobná žiare, ktorá je okolo čarovnej hviezdičky.

„A teba ako volajú?“ dám otázku anjelskej hviezdičke pohodlne sediacej na vyzdobenej oblohe.

„Ako ma volajú? mňa oslovujú Sírius,“ odvetí tichým hláskom očarujúca hviezdička nočnej oblohy.

„Povedz mi niečo o sebe hviezdička, najkrajšia zo všetkých hviezd,“ poviem tichým hlasom tak, aby som ostatné z hviezd nezobudil.

„Volám sa hviezda Sírius,“ zopakuje podmaňujúca hviezda.

„Mám veľa žiarivých sestier, ktoré bývajú v celom vesmíre,“ dodá a ukazuje na ne.

„Tieto hviezdy nie sú bezvýznamné, každá hviezda má svoj význam. Každá z nás má veľkú úlohu a to svietiť v nekonečnom vesmíre,“ pokyvkáva hlávkou nebeská hviezdička a jej oslnivé oči hľadia na jej žiarivé sestry.

„Je nás veľa a napriek tomu sa nikdy nestretneme,“ ukazuje skvostná hviezdička okolo seba jemnou rúčkou.

„Každá máme svoje miesto, ktoré je pevne určené. Odtiaľ dobre vidíme jedna na druhú. Jedna na druhú hľadíme a dávame si znamenia,“ žmurkne na mňa neodolateľne krásna hviezdička.

„Nádherná hviezda na oblohe,“ po chvíľke ticha prehovorím na neskutočne krásnu hviezdičku a obraciam sa na ňu s veľkou prosbou.

„Musím sa ti k niečomu priznať, hviezdička. Som celkom sám. Hľadám dobrých kamarátov, ktorí by sa chceli so mnou hrať. Milá hviezdička, neprídeš za mnou do Slnečného kráľovstva a nebudeš sa so mnou hrať?“ prosím roztomilú hviezdičku.

„Nie, to predsa nejde a ty to dobre vieš, ja odtiaľ nemôžem odísť. Tvrdíš, že si sám, lenže ty nie si sám, máš dobrú mamku, ohnivého ocka, láskavé sestry a kamarátov na Zemi, s ktorými každý deň rozprávaš,“ strhujúco odvetí krásna hviezdička.

„Chcel by som mať kamarátov aj tu!“ detsky nalieham.

„Túžim mať kamarátov v Slnečnom kráľovstve,“ plačúci prosím ďalej.

„Prosím, poď ku mne bývať a ja sa budem o teba starať, sľubujem,“ pokyvkávam strapatou hlávkou, zlaté kučery mi vejú vo veternom vánku a pri tom s veľkou láskou hľadím na báječnú hviezdičku.

Akoby som ju nepočul, pokračujem ďalej v ukazovaní dlhej cesty smerom ku mne: „Rozprávková hviezdička, poviem ti, ako sa ku mne dostaneš,“ opakujem moje prosby.

Nazlostená hviezdička ma preruší: „Slnečný princ, veď ty ma vôbec nepočúvaš! To nejde Slnečný princ! Ja odtiaľ nemôžem odísť!“ povie prísne.

„Hm, to je škoda... no nič,“ zosmutniem a otočím sa od nej, aby nevidela moje slzy.

Umlčím sa. Dlho mlčím. Nevyjde zo mňa ani hláska. Ani nedýcham, chce sa mi plakať. Nehybne stojím a premýšľam. Po hodnej chvíli tajomného mlčania sa pomaly otočím na čarokrásnu hviezdičku s neobyčajnou prosbou: „Vzácna hviezdička, urob pre mňa láskavosť,“ prehltnem nahlas.

„Moju nezvyčajnú prosbu pošli všetkým hravým deťom na celom svete. Všetkým, malým aj veľkým, všetkým, na ktorých sa dívaš,“ láskavo prosím nežnú hviezdičku.

„Odkáž im, že je tu dosť miesta pre každého, môžu prísť a môžu u mňa bývať. Nech prídu ku mne na návštevu a budeme sa spolu hrať,“ prosím hviezdičku.

„Ukážem im celé Slnečné kráľovstvo,“ doplním.

„Dobre Slnečný princ, tvoju prosbu vyšlem všetkým deťom,“ odvetí mi hviezdička tichým hláskom, zasvieti, zabliká a na oblohe sa objaví jasné svetlo, tým mi hviezdička dáva znamenie, že návrh prijíma.

„Dobre ma počúvaj milá hviezdička. Deťom na celom svete odkáž toto, ak pocválate na koni vo farbe svitu po jasnej ceste, ktorá vám pripomína slnečný lúč, smerom ku plápolajúcemu Slnečnému kráľovi, dostanete sa ku mne, k Slnečnému princovi, do Slnečného kráľovstva,“ zoširoka odovzdávam odkaz pre deti. Hovorím tak, aby mi dobre rozumeli. Tak, aby ku mne trafili. Priznám sa, že sa mi zdá žiariaca hviezdička ešte krajšia a priťahuje môj dobrý zrak ešte väčšmi ako predtým.

Rozprávkovou oblohou sa šíri môj tajomný hlas rýchlosťou svetla, ktorý oznamuje šokujúcu novinu. Ozýva sa veľkými mestami i malými dedinami. Pozvanie do Slnečného kráľovstva sa dostáva ku všetkým deťom. To tu ešte nebolo, také pozvanie nikdy nikde nikto nedostal. Vchádzam do ich detských izieb, prenikám do hlavičiek spiacich detí a ukrývam sa do ich hlbokého sna. V túto noc sa dejú veľké veci, tajomstvá prichádzajú. V túto krátku očarujúcu letnú noc, v najkratšiu noc v roku, kedy nastáva slnovrat, sa sníva milým deťom o mne, teda o Slnečnom princovi. V dnešnú noc dobre vidím na cestu. V dedinách sa pália svätojánske ohne, ktoré šíria do diaľav svetlo a teplo. Žlté jazyky hladno olizujú rozpálené drevo. Na lúkach obsypanými svätojánskymi bylinami a vo voňavých lesoch lietajú svätojánske mušky s lampášikmi. Tieto roztomilé mušky majú zapálené lampášiky a lietajú okolo môjho sna len preto, aby dobre trafil z nášho kráľovstva k spiacim deťom. Zapálené ohne privolávajú jemný dážď, čo zabezpečí dobrú úrodu. Popol po ohňoch deti sypú po poliach, čo ochraňuje novú úrodu. Táto noc je začiatok novej etapy, vhodnej na regeneráciu síl prírody a človeka. Všade rozvoniavajú svätojánske byliny. Počas dňa pred touto nocou sledujem deti, ako zbierajú byliny na lúkach a rosu do kalíštekov, ktorá má liečivú moc. Celý deň nič deti nerobia, len tieto byliny a rosu zbierajú, čím potom choroby zaháňajú. V hlbokej noci každé z detí po dlhom dni, najdlhšom v roku tvrdo spia. Táto noc je najkrajšia a najokúzľujúcejšia zo všetkých nocí v roku. Táto noc každého očarí svojou krásou. Zároveň je to noc najmagickejšia a najpríťažlivejšia v celom kalendárnom roku. Celá je zahalená do tajomného plášťa neznámej mágie. Dejú sa zvláštne veci, ktoré keď zažijete, vojdú do vás a už nikdy neschádzajú z vašej mysle. Vznikajú podivné úkazy na nočnej oblohe. Každého ohúri. Nikto si ich nevie vysvetliť. Duchovia prírody počas tejto noci otvárajú tajomstvá úrodnej zeme. Odomknú komnatu tajomstva voňavých lesov, tancujúcich riek, hlbokých morí a neznámych hôr. Duchovia schovávajú dobre svoje poklady. Po celý rok sú ukryté, ale v túto noc odkrývajú svoje drahocenné hodnoty a ukazujú ich svetu. Cesta k nim je dlhá. Ale v túto noc, cestu k nim, ktorá je dlhá, nadprirodzené sily skrátia. Zvýraznia ju len preto, aby sme sa k nim dostali. Kto chodí s otvorenými očami, ich iste uvidí. V tomto období je ľahšie porozumieť reči prírodných duchov, zvierat a rastlín, stačí sa len dobre počúvať. No nielen duchovia prírody sú bytosťami, ktoré v tento deň nadväzujú kontakt so svetom ľudí. Sú to aj démoni, zlí duchovia a iné nepriaznivé sily. Dorozumievajú sa podivnou rečou, ktorá sa dá rozumom ťažko vysvetliť. Touto nocou nič nekončí, ale iba začína. To, čo sa v túto noc dostane do ľudského sveta, v ňom môže pretrvať až do konca tohto obdobia. A jeho ďalšie dni a noci tiež prinášajú nemalé prekvapenia a tajomstvá príjemné, ale aj menej príjemné. Táto noc je jedinečná aj tým, že zároveň je aj spln Mesiaca. Mesiac je Slnkom osvetlený, čo skrášľuje nočnú oblohu. Zlatisto medový Mesiac priťahuje každého zrak. Úžasný úkaz, Mesiac a Slnko stoja oproti sebe. V jednej chvíľke úplný Mesiac nestúpa a slabnúce Slnko nezapadá, ale stoja oproti sebe a dívajú sa jeden druhému do očí. Dochádza k explózii energie, ktorá s týmto splnom nastáva. Každý to vidí, každý to cíti. Prúd energie tečie vesmírom a do toho vyjú vlci. V túto noc sa dejú veľké veci, veľké zmeny prichádzajú. V túto noc nadväzujem kontakt so svetom ľudí aj ja. V túto noc prichádza na Zem aj zlo, čo spôsobí viacerým zármutok, ale to zatiaľ nik netuší.

„Noc zaliata Slnkom,“ divia sa všetci.

Oblohou sa šíri môj odkaz: „Slnečný kráľ ti páli do očí, nie do chrbta. Nesmieš kráčať od Slnečného kráľa, to by si sa ku mne nedostal.“

Oblohou sa šíri môj hlas s prosbou, ktorý sprevádza moje slová, môj odkaz, ktorý sa dostáva do hláv všetkým deťom.