Stíny lásky

Jana Javorská

Věnováno všem nenaplněným láskám ♥

Willis

Adonis

Iveta

Denisa

Nebojsa

Willis

Když si myslíš, že láska, kterou jsi potkal, je opravdová, tak raději couvni a podívej se na to znovu ze všech stran. Určitě se jí mrkni i pod sukni. Mohla by to být třeba jen nafukovací panna oděná do značkového oblečení. Štípni ji tedy do zadku, a když ti nevyfičí, bude to ta pravá.

Adonis

Jakmile spatříš blýskavý střípek štěstí ležící v cizí zahrádce, musíš být hodně obezřetná, až budeš pro něj tajně sahat skrz plot. Je dost pravděpodobné, že se náhle odněkud objeví funící a vrčící uslintaná bestie, odhodlaná urafnout ti tu drzou pazouru až po loket, když se ti nepodaří rychle ucuknout zpátky.

Iveta

Jakmile budeš hledat toho pravého, tvůj boj bude marný. V momentě, kdy si řekneš, ať si všichni trhnou nohou, že život zvládneš i bez něj, objeví se dotyčný na místě, kde bys ho nikdy nehledala. Ovšem počítej s tím, že nejsi sama, kdo po něm může toužit. Pro jistotu si nasaď boxerské rukavice, a když spatříš, jak se ti ho chystá sežrat nějaká obluda, vezmi ji pravým hákem a vůbec si s ní neber servítky. Život je boj a navrch má vždycky jenom ten, kdo se z něj nepos…

Denisa

Jestli máš někdy pocit, že už jsi v životě viděla všechno a nic tě nerozhodí, tak si něco naplánuj a začni se na to těšit. V ten moment se totiž celý vesmír hlasitě hurónsky rozchechtá. Zaručeně si řekne, že tě musí překvapit něčím novým a vymyslí na tebe takovou věc, že ti z ní ještě půl roku půjde hlava kolem.

Nebojsa

Znamení zvěrokruhu často určují charakter osoby více, než by se zdálo být pravděpodobné. Když se s někým seznámíte a začnete vnímat jeho chování, dojde vám, že se jeho behaviorální projevy opakují pravidelně podle jistého vzorce, ať chce, či ne. Vlastnosti jsou člověku mnohdy dány do vínku již v momentě jeho narození a těžko je může onen jedinec ovlivnit, protože se tak hvězdy rozhodly a basta.

Když pak narazíte na namyšleného Lva nebo pečlivou Pannu, řeknete si, jestli není lepší najít si místo toho labužnického Býka. Pokud jste znamení, které je protichůdné danému partnerovi v Zodiaku, pak si s ním určitě poradíte. Musíte si totiž z něho vybrat jen to, co je pro vás výhodné a s tím ostatním se statečně poprat. Neboť i to vaše znamení má zaručeně svá negativa, pro jiného nepřípustná.

Willis

Seděla naproti němu u stolku v kavárně a po očku ho pozorovala. Nechápala, jak se může chlap takhle stydět. Hrál si se lžičkou, aby nějak zaměstnal ruce a občas zatočil šálkem s čajem. Zároveň vyprávěl o sobě a o svém dosavadním životě. Jeho příběh ji chytil za srdce. Ačkoli neměla ráda nejisté muže, na tomhle ji cosi zaujalo. Možná to byl mateřský pud, který Helenu nutil nevzdávat to a trpělivě vyčkávat, zda se z toho nesmělého chlapečka vyklube zralý jedinec.

„Projdeme se?“ zeptal se, když dopili.

„Ráda,“ zvedla se a začala se oblékat.

Když vyšli před kavárnu, automaticky ho chytila za ruku. Nebránil se. Toulali se ulicemi a on jí povídal o všem možném. Konečně se trochu uklidnil. Bylo jí s ním fajn. Zase se cítila jako kdysi, když byla na prvním rande se svým zesnulým manželem. Objímali se a líbali jako milenci v počátcích vztahu. Prošli téměř celé město, avšak nic krom doteků a polibků si z té procházky nepamatovala. Něco tak intenzívního dlouho nezažila. Pomalu se stmívalo.

„Odvezu tě domů,“ nabídl se.

„To bude od tebe milé,“ usmála se na něho Helena a nasedla k němu do auta.

„Moc se tady nerozhlížej, tohle je pracovní vozidlo, tak to podle toho vypadá,“ obhajoval svůj nepořádek uvnitř, rychle sebral desky s dokumenty z přední sedačky a hodil je na zadní sedadlo.

„Neomlouvej se,“ smála se, „jsem na tom podobně. Co se týče auta, jsem hrozná bordelářka. Ještě, že to nevidíš, co by sis o mně asi tak pomyslel?“

„Tak to se mi trochu ulevilo,“ řekl a počkal, až se usadí a zapne si bezpečnostní pás.

„A teď už mi neutečeš,“ natáhl se k ní a začal ji vášnivě líbat.

Vzrušením jí brnělo celé tělo. Tak moc po něm toužila. Nejraději by se s ním milovala už v autě. Bylo jí jedno, že kolem chodí lidé. Vyprahlá po lásce nekoukala nalevo ani napravo. Chtěla ho, přijímala jeho hladové doteky a sama mu zajela rukou pod triko, aby si osahala alespoň kousek jeho nahého těla.

„Raději pojedeme,“ pronesl, když se od něj odtáhla. „Tohle bych dlouho nevydržel.“

Způsobně se usadila a čekala, až se rozjede. Po cestě toho moc nenamluvil. Jen si všimla, jak po ní občasně pokukoval a usmíval se. Když zastavili, ještě několik rychlých polibků, zamávání na rozloučenou a byl pryč.

Po pár hodinách jí od něho přišla zpráva, že právě dorazil domů a jde na procházku se psem, aby dostal adrenalin z těla, nebo ho ten přetlak zabije. Musela se tomu usmát. Věděla, že se mu dostala pod kůži a to ji těšilo. Poslala mu fotku svého psa s poznámkou, že je to její láska číslo jedna.

„A na kolikáté příčce v žebříčku tvých lásek jsem já?“ napsal.

„Zatím jsem je nepočítala,“ odpověděla.

„A co mám dělat, abych byl tvoje jednička?“

„Zůstaň, jaký jsi.“

„To dám levou zadní.“

Byla šťastná. Uvědomovala si, jak se jí ten pocit rozlévá kolem žaludku. Nemohla se dočkat, až se znovu potkají. Tušila, že další rande už bude mnohem intenzivnější a neskončí to jen u několika polibků. Navíc si domluvili, že příště spolu stráví celý víkend v příjemném prostředí nějakého penzionu, aby si to užili na maximum. Bála se zamilovat, ale věděla, že ji to k němu neskutečně táhne a není zbytí. Doufala, že on to cítí stejně, obzvláště když jí denně ve svých zprávách posílal miliony pusinek.

Konečně nastal vysněný víkend. Sbalila si luxusní spodní prádlo, sváteční šaty a další spoustu věcí, které by mohla využívat klidně i několik týdnů. Chtěla mít možnost volby a hlavně se mu líbit. Dokonce si přibalila i dětský olejíček, aby mu mohla udělat masáž nohou, kterou mu slíbila, když spolu komunikovali přes zprávy. Těšila se na něj jako malá holka.

V noci se neustále převalovala, protože si v hlavě dokola promítala, jak asi bude setkání probíhat. Když dorazila na místo, ubytovala se a čekala na něj. Oznámil jí, že přijede později, protože ještě musí ráno do práce. Byla z toho nervózní. Ovšem sotva si vybalila věci, ozvalo se zaklepání na dveře a do místnosti vstoupil on. Ihned k ní přišel a políbil ji.

„Nemohl jsem se tě dočkat. Tak moc jsem se těšil, že jsem nemohl ani spát.“

„Doufám, že mi tady teď neusneš,“ smála se a významně na něj mrkla.

„Neboj se, jsem z tebe napumpovaný adrenalinem, že nebudu spát několik dní.“

„No to si piš, že ne, protože tě jen tak nenechám. A když náhodou usneš, budeš zase rychle vzhůru, protože já děsně chrápu,“ vtipkovala.

Zarazil se a podíval se na ni.

„Abych pravdu řekl, tak jsem s tím počítal,“ pronesl a sáhl do kapsy kalhot. Vytáhl pár ušních ucpávek a ukázal jí je.

„To snad nemyslíš vážně?“ pleskla ho přes ruku, až mu ucpávky vypadly z dlaně.

„Nosím je neustále u sebe, protože je potřebuju k práci, když něco brousím nebo řežu. Mám citlivý uši,“ bránil se jejímu útoku. „Čekal jsem, že mi na to skočíš.“

Oproti minulému setkání byl jak vyměněný. Žádný stud a samý vtípek. Sršela z něj dobrá nálada.

„Nepůjdeme si dát kafe nebo se najíst? Nějak jsem to v práci dneska nestihnul,“ navrhl.

„Kafe bych si celkem dala,“ přiznala se.

„Fajn, tak pojď. Vyzkoušíme místního kuchaře,“ vzal ji za ruku a odváděl ji dolů po schodech do dlouhého vestibulu, kterým se vcházelo z penzionu přímo do restaurace.

Usadili se ke stolu. Číšník okamžitě přiběhl a nabídl jim menu. Objednali si a najednou zavládlo ticho. Ani jeden náhle nevěděl, o čem si povídat.

„Jaká byla cesta?“ zeptal se nakonec, aby řeč nestála.

„Fajn.“

Netušila, co by k tomu ještě mohla dodat. Taková odpověď byla pro ni dostačující, vždyť prostě jen přijela, tak co vyprávět?

„Co chceš dělat potom?“ vyzvídal.

„Kdy potom?“

„No až dopijeme to kafe a tak.“

„Co znamená to a tak?“

„Třeba večer, zítra, pozítří, co já vím?“

„Tak měla bych jeden tip na výlet, když se ti bude chtít.“

„Určitě, povídej. Cokoli si budeš přát.“

„Nejdřív uvidíme, jak moc budeme unavení.“

„Já doufám, že ten výlet bude pro mě odpočinek a že mě necháš taky chvilku vydechnout, abych nabral síly.“

„A já si naivně myslela, že žádné odpočívání nebude. Slíbils mi tři dny plné erotiky a sexu, pamatuješ?“ dobírala si ho schválně.

„Cože?“ vyděsil se. „To že jsem někdy vypustil z úst? Není možná.“

„Moc dobře si to pamatuju a najednou couváš?“

„Jen počkej, potvůrko, až dorazíme na pokoj.“

„Už se těším,“ mrkla na něj. „To bude divočina. Řekla jsem, že tě svážu a budu mučit, takže už se nemůžu dočkat, až tě připoutám k posteli.“

Po návratu na pokoj oba přepadl podivný pocit studu. Něco jiného je o tom mluvit, ale úplně jiné je opravdu se milovat s někým, koho vlastně skoro neznáte. První doteky, první pohlazení, první vášnivé polibky vedoucí k sexu.

„Musím si dát sprchu,“ vymanil se z jejího objetí.

„Umyju ti záda, chceš?“

„Už jsem se bál, že se nezeptáš.“

Odešel do koupelny. Pomalu se svlékla a váhavě za ním vstoupila do sprchy. Nastavil hlavici a voda mu stékala po prsou. Podal jí sprchový gel, aby ho mohla namydlit. Jemnými tlaky prstů masírovala jeho záda a ramena. Zaklonil hlavu a přitáhl si její ruce na hruď. Jejich těla po sobě klouzala, navzájem se dráždili, dokud jejich vzrušení nedosáhlo vrcholu. Uchopil ji, otočil, opřel o stěnu a vstoupil do ní zezadu. Vzdychla, když do ní pronikl. Hladil jí prsa a pomalu přirážel. Líbal ji na krku a laskal celé tělo. Po chvíli vyvrcholil.

„Pojď, budu si s tebou hrát,“ otíral ji ručníkem a odváděl ze sprchy.

Pohodlně se uvelebila na posteli.

„Zavři oči a užívej si to. Teď jsi jenom moje,“ pronesl a přesunul se do spodní části postele.

Dlaněmi pomalinku přejížděl od kolen po vnitřní straně stehen až k jejímu rozkroku, ale jen jemně kroužil kolem, aby ji patřičně nabudil. Ucítila na kůži jeho polibky. Zavrněla vzrušením. Sotva znatelnými doteky jazyka se ji snažil vydráždit na maximum. Stále však do jejího klína nezabloudil. Jen laskal okolí, aby byla připravená, až rozevře cestu k její rozkoši.

„Krásné ráno, miláčku. Jak ses vyspala?“

„Jsi úžasnej! Moc děkuji,“ pomalu rozvazovala mašli, kterou byl balíček převázán.

Adonis

Iveta

Denisa

Nebojsa

Co dalšího si přečíst od Jany Javorské?

Copyright