ČEKEJ MNE ZA VODOU

Erik Dominik Novák

UDĚLEJ KRŮČKŮ VÍC

Krůček popojít zkus,

obejmi mne tou svojí rukou medvědí,

do garáže již zaparkuj vůz,

Tys u mne vždycky měl plus,

teď láska má začíná růst,

a kdož vzadu stál, nyní je v popředí

Udělej krůčků víc –

Já již do krůčků Tvých pronikám

Cos napekl, můžeš i sníst,

dort olíznout, ba jej i svlíct,

a stále dokola v loži, i kuchyni píct –

A když s rozbřeskem vyhasne svíc,

já znám cestu k Vám –

ČEKEJ MNE ZA VODOU

Pověz mi, můj milý, jaký máš plán,

tak, aby bylo všechno fajn

Nás mezi dveřmi nevítaj,

a všechna vrátka, žel, ven se otvíraj

My dva na sebe čekali,

dnes míjíme se vpovzdálí

Nejsme dospělí, a mne táta neříká,

že ten nejhezčí čas mi utíká

Čekej mne, milý, za vodou

Až já brod najdu náhodou,

to dávno budu dospělá,

a šaty svými, zbarvená do běla

My před oltář svůj najdem vchod,

dušička k duši práh, i strop

A pod šaty svými, zbarvenými do běla,

požehná nám nejedna podaná ruka anděla

JÁ, „LÁSKO MÁ,“ TI NEŘÍKÁM

Já, „Lásko má,“ Ti neříkám,

a dávno s Tebou si netykám

A nežli zas oslovím Tě, „Miláčku,“

Ty hledej cest, jak se ctí vybrat zatáčku

Já ležím doma schoulená,

je mne jedno, zda slunce svítí, či je tma

Tys opustil mne v rozcestí,

a rozhodl ses kráčet jinam za štěstím

Já chci zas oslovit Tě, „Miláčku,“

Ty dej mne důvod vybrat zatáčku

Že Ty jsi, já nejsem schoulená,

s Tebou já tykám si, a říkám Ti, „Lásko má“

NA TVÉ MISCE VAH

Řekls mi již včera při milování,

„Lásko má, já mám někdy strach,

že poslední je naše první shledání,

já nejsem si jist, zda vyrovnám se Tvé misce vah“

Leč, neváhej, a polkni plným douškem,

co Ti dám, což spatří pouze Tvůj zrak

Co povíš mi, jest stráveno mým ouškem,

a pro jiné, přes totéž nejede vlak

Povídej mne jiných slůvek z lásky,

lásko má, i já mám někdy strach

Leč, z Tvého sémě, již vzrůstají dva klásky,

čímž dokládám, že jsi na mé misce vah

TEBE JÁ JIŽ NEVÍTÁM

Za Tebou já dávno nechodím,

a spát s Tebou více nebudu,

mému pokoji vévodí

za léta chlad

Nežli zas prut svůj nahodím,

a jinou kůstku si přivedu,

to dříve luna porodí,

a v poledne půjde spát

Tebe já dávno nevítám,

a mám jen chmurnou náladu,

a dále jen s tímtéž počítám,

a vlasů svých, rozhodně nebudu si rvát –

TY PŘIPADÁŠ SI ZAKLETÁ

Ty připadáš si možná zakletá,

sic miluješ, jiná se vdává

Sémě své chtělas mít do léta,

leč, od jiné, přišla týž zpráva

Ty vkládáš naději do léta,

že čáp nemine Tvé lože

Sic mladá, cítíš se staletá,

a dále nedbáš o svoje tváře

Čáp mine, leč pak se zastaví,

sté chystej pro jiné zprávu,

že smejčíš, vytíráš podlahy,

že nějaký čas Ty nedáš si kávu

Vkládalas naději do léta,

pak přišlo barevné listí

A Tvé sémě, dnes hraje si právě tam,

kde čáp Tvůj dvorek Váš čistí

TY, LÁSKOU HLADOVEJ

Moje srdce jediný, Ty neseš mi květiny, a s láskou

zahříváš i můj ret, vnady mé jakbysmet

Pak otáčíš kormidlem k jihu,

a nežli se zešeří, já v nevěru nevěřím

Moje srdce jediný, pojď dále,

stále mne zahřívej,

a taktéž polibek pro mne měj

A věz, i já srdce mám stálé,

poznals mne na pouti,

růží mnes vykoupil

Moje srdce jediný, už kvetou lekníny, tak s láskou

zahřej zas i můj ret, vnady mé jakbysmet

láskou hladovej –

POLOŽ SVŮJ KVĚT

BUĎ „ANO,“ ČI „NE“

TY BROUZDÁŠ SE VLTAVOU

ZVLÁŠTNÍ DEN

POJĎ BLÍŽ

POSLOUCHEJ, A HREJ SI

CO MÁŠ ZNÁT PRÁVĚ TY

K TOBĚ CESTU HLEDÁM

TVÁŘ S VLASTNÍM PEŘÍM

NECHŤ VZKVÉTÁ I TVŮJ KVĚT

STŘÍPKY VŠECKY

PÍŠEŠ NA BÍLÉ LISTY

SPLÉTEJ SE MNOU PLÁN

V MOCI NOCI

POVĚZ MI, MILÉ PÁŽE

MOJE TVÁŘ NETEČNÁ

ZIMA SE BLÍŽÍ

NESMÍŠ ZŮSTAT STÁT

DOKUD TVÁ PÍSEŇ ZNÍ

TVŮJ ZRAK BEZ BRÝLÍ

PRYČ JSOU TY DNY

TY SMÍŠ SI NĚCO PŘÁT

TY VÍŠ, CO SE NOSÍ

ZANECH SVŮJ SHON

MÁ LÁSKO, HREJ SI DÁL

LETADLO, VĚŽ, A LOĎ

MNE I MÁ DUŠE ZEBE

PRO SLAST BUĎ V KOSTELE VČAS

DO MÉHO HNÍZDA SLÉTLA VRÁNA

CO SDĚLÍ MI DESKA

I TOBĚ OTEVŘE SE NEBE

I TY DRUHÝCH NÁSLEDUJ

PROPADLÝ PAS

NĚKTERÉ ŠRÁMY SE NEHOJÍ

CHVILIČKY BEZ DECHU

NEMUSÍŠ NA MNE TAK ŘVÁT

OSTRÝ ZPĚV

KDO TĚ BLÍZKO MÁ

KDYŽ TY MÉ DUŠI SCHÁZÍŠ

ŘÍKEJ MI, LÁSKO, JEŠTĚ

TY KOTVU SI HLÍDEJ

PROČ MI NEŘÍKÁŠ

CO CHCEŠ, SI NECH

„DÍKY,“

DEJ MI SVÉ RÁMĚ

NEPOSPÍCHEJ

PADL STÍN

POKUD SPLÍN MÁŠ

ŠTĚSTÍ V PĚSTI

SPLÉTEJ SÍTĚ

JMÉNO MÁŠ PETRA,

POKUD V ZRCADLE NEVIDÍŠ SE

HRAJ JEN TÓN BLUESOVÝ

MILÁ KAROLÍNO,

Copyright

Table of Contents

Čekej mne za vodou

UDĚLEJ KRŮČKŮ VÍC

ČEKEJ MNE ZA VODOU

JÁ, „LÁSKO MÁ,“ TI NEŘÍKÁM

NA TVÉ MISCE VAH

TEBE JÁ JIŽ NEVÍTÁM

TY PŘIPADÁŠ SI ZAKLETÁ

TY, LÁSKOU HLADOVEJ

POLOŽ SVŮJ KVĚT

BUĎ „ANO,“ ČI „NE“

TY BROUZDÁŠ SE VLTAVOU

ZVLÁŠTNÍ DEN

POJĎ BLÍŽ

POSLOUCHEJ, A HREJ SI

CO MÁŠ ZNÁT PRÁVĚ TY

K TOBĚ CESTU HLEDÁM

TVÁŘ S VLASTNÍM PEŘÍM

NECHŤ VZKVÉTÁ I TVŮJ KVĚT

STŘÍPKY VŠECKY

PÍŠEŠ NA BÍLÉ LISTY

SPLÉTEJ SE MNOU PLÁN

V MOCI NOCI

POVĚZ MI, MILÉ PÁŽE

MOJE TVÁŘ NETEČNÁ

ZIMA SE BLÍŽÍ

NESMÍŠ ZŮSTAT STÁT

DOKUD TVÁ PÍSEŇ ZNÍ

TVŮJ ZRAK BEZ BRÝLÍ

PRYČ JSOU TY DNY

TY SMÍŠ SI NĚCO PŘÁT

TY VÍŠ, CO SE NOSÍ

ZANECH SVŮJ SHON

MÁ LÁSKO, HREJ SI DÁL

LETADLO, VĚŽ, A LOĎ

MNE I MÁ DUŠE ZEBE

PRO SLAST BUĎ V KOSTELE VČAS

DO MÉHO HNÍZDA SLÉTLA VRÁNA

CO SDĚLÍ MI DESKA

I TOBĚ OTEVŘE SE NEBE

I TY DRUHÝCH NÁSLEDUJ

PROPADLÝ PAS

NĚKTERÉ ŠRÁMY SE NEHOJÍ

CHVILIČKY BEZ DECHU

NEMUSÍŠ NA MNE TAK ŘVÁT

OSTRÝ ZPĚV

KDO TĚ BLÍZKO MÁ

KDYŽ TY MÉ DUŠI SCHÁZÍŠ

ŘÍKEJ MI, LÁSKO, JEŠTĚ

TY KOTVU SI HLÍDEJ

PROČ MI NEŘÍKÁŠ

CO CHCEŠ, SI NECH

„DÍKY,“

DEJ MI SVÉ RÁMĚ

NEPOSPÍCHEJ

PADL STÍN

POKUD SPLÍN MÁŠ

ŠTĚSTÍ V PĚSTI

SPLÉTEJ SÍTĚ

JMÉNO MÁŠ PETRA,

POKUD V ZRCADLE NEVIDÍŠ SE

HRAJ JEN TÓN BLUESOVÝ

MILÁ KAROLÍNO,

Copyright