Básně z Blogu 2009

Erik Dominik Novák

PF: 2009

Jako želva v čiré vodě

stále touží po svobodě,

Vánoce se kvapem blíží,

a nový rok, bortí mříží

Starému, už zháší svíce,

a temnoty, je čím dál více

Než se s Boží pomocí

běh planety otočí

A než Země změní dráhy,

řeknu Ti, co přeji si

Ať se plní Tvoje touhy

jako vláha v oblacích

JEN PRO NÁS DVA

Maršál

rozkaz dal vstát,

a zamířit, pan

maršál

Maršál

života půl, a prostřený stůl

ráz, chlapče,

Ti vzal –

…Přišel s rukou sevřenou,

jíž květy byly doménou

Na rtech slůvka: „Lásko má,

chýše Tvá je konečná

Když jsem poznal rub, a líc,

v houfech křížů, světle svic,

dál mne vážně zajímá

tichá píseň pro nás dva

Z té touhy jen k Tobě se choulím,

a víc nezamířím zpátky, do těch míst,

kde šíří prach z kanónů štíři –

Já v celé své šíři chci z dlaní Ti číst“

/1996/

DOPISY

Růží svíráš tiše v dlani,

v dlani, co bych já dal za ni

Přišel list, a dál jsi v dáli,

a ta dálka, věř mi, pálí

Růží svíráš tiše v dlani,

marně hledám Tvůj krok v stráních

Taktéž Tobě slůvek shledám,

když na nebi vládne šedá

A když slunce polkne šero,

zas čtu, co dá mi Tvoje pero

A byť se dále v dáli skrýváš,

vím, že růží v dlani svíráš

PRO TEBE

Dáš-li srdce mojí duši,

dám Ti víc, než můžeš tušit

Dám Ti cestu ve svých stopách,

dám Ti v teskné písni opak

Dám Ti světlo v stínu lampy,

dám i hráze slůvku skoupý

Budu strůjcem Tvého sémě,

budu tepnou v našem domě

Sté, ať poznáš řeky citů,

jíž jsi měla kdesi v skrytu

Ať i v spánku znáš své dráhy,

ať jsi ráno plna vláhy

MOSTY

Není přece moje vina,

že Tys byla vždycky jiná

Že, jak přijde další den,

my na ničem se neshodnem

Lysé svlékáš, pálíš mosty,

a Tvůj slovník, je tak prostý

A na příště dozvím se,

že je oheň pod svícnem

Není přece moje vina,

že za nehty bývá špína

Že se staví tam, kde byly

pouze sady, rostlé v mílích

Není přece moje vina,

že, když bdím, Ty stále dřímáš

Že zbrojíš se proti všem,

a anděl Tvůj je zatracen

TVOJI KRÁSU

Pokud sázíš na vteřiny,

budu se Ti zdát dost líný

Já chci prožít naši lásku

v stínu dojmu hudby z pásku

Pomalu, ač stále v běhu,

dávat toužím Tobě něhu

Nespěchej, a vnímej dotyk,

jako květů v řádce osik

Hledej rtů, a hledej víček

Pak i v polích mladý sýček

zapěje nám píseň v jasu

Tak já vnímám Tvoji krásu

OŘECHY

Když v zahradě shrabu listí,

náš práh bude opět čistý

Když záhonku vodou zkropím,

tažní ptáci tamtéž sletí

Když ustelu naše lože,

rozkvete i starý ořech

A když bude mu země čistá,

plodů brzy dá nám z místa

Když se spojím s Tvojí vůlí,

to vše hotové mám v půli

A když ořechů, i práh Tvůj znám,

přemýšlím, co já všechno udělám

NĚKDE V DÁLCE

Někde v dálce, prý se střílí

V cíli, v kterém já se zmýlil

Válka zuří, a mír v trapu,

NA ÚPATÍ DRÁHY

KVĚTEN

OTÁZKY

SOVY

KŘÍDA

POVÍDEJ

DALŠÍ STATI

ZELENÁ

LENO

TERKO

NECHŤ

MĚSÍČNÍ ZÁŘ

HRÁČ

SOUKOLÍ

VLÁDA

PRAMEN

STÍN

SVÍČKA

SPIS

HRAD

MORAVA

TRÁVA

VÝHYBKA

V POLEDNI

HLADINY

NA LANOVÉ DRÁZE

DĚDINA

DO TVÝCH BRAN

STRÁŇ

SÁL

DO STŘÍPKU

SLIB

HOST

SONET

JUSTIČNÍ STRÁŽ

MÁTOVÁ

ZRNKO KÁVY

PF: 2010

ZIMA

ŠALINA

VERŠE

DELEGACE SVATÝCH

ZVLÁŠTNÍ

DO STANICE TOUHY

ŽÍZEŇ

VLASY

KONEC STATI

KDYŽ…

„KOČKO,“

DEJ MI RUKU

LENKA, A PETR

CHODÚR

TVÁŘ KRÁLOVNY

RENATO

SONG

SLIMÁK

POVINNOSTÍ SVATOU

NA NEBESÍCH

Copyright