Bodkoč;arka

zbierka básní

Dominika Elizabeth Hladíková

Venujem Tebe.

„Nikdy som nezačal písať báseň, ktorej koniec som vedel.

Písanie básne je objavovanie.“

Robert Frost

Časť prvá: tiché výkriky

koľajnice spomienok

Znovu spomínam

na naše cesty,

na spleť koľají.

Smerujúc niekam,

kde je ticho

nekonečne krásne.

A hľadiac z okna vlaku

na tmavú majestátnosť hôr,

znovu a znovu blednem

v spomienkach na úsmevy,

ktoré inak zapadli

v zrniečkach piesku času.

Viem,

že to bolo dávno.

A nik z nás už nie je rovnaký.

Obaja sme poznačení

zubom času.

Ty to azda skrývaš,

a ja si posuniem rukávy

ešte o čosi nižšie.

Hľadím z okna

a túžim sa stratiť

v spleti spomienok

a koľajníc,

aby som ťa znovu

našla.

zlomy

Lámeš svoje sľuby

ako sušienky,

ktoré si namáčaš

do vychladnutej kávy.

Povedz mi,

úprimne,

bolí ťa vstúpiť do tieňa,

vždy keď vyslovíš sľub,

ktorý nemá

nádej

na prežitie?

Úprimne,

nepália ťa

rozbité slová

na jazyku?

Alebo aj úprimnosť

je pre teba

ihla v kope sena?

Povedz...

Alebo

radšej mlč.

Ďalšie lámanie,

by ma zlomilo.

sveter po tebe

Vnímam tikot hodín

vo mne,

Opäť tu nie si,

že sa ešte čudujem.

Vieš že,

keď ma páli

chlad jesenných večerov

znovu

obliekam si tvoj starý vyťahaný

sveter,

má pridlhé rukávy.

Škriabe ma.

Možno preto,

že sa hnevám,

že sa bojím,

že ťa ne...

...mám rada.

Ale tvoja blízkosť

i diaľka

ma trhá ako búrka

nočnú oblohu.

(ne)rovnováha

Stojím sama v bezvetrí,

sotva sa držím na nohách.

Opätky topánok zarývam

do blatistej zeme.

Chcem pohnúť

vyschnutými perami,

z ktorých kvapká červeň.

Tak veľmi chcem

na teba (za)kričať.

Lenže vo mne je víchrica,

vo mne je búrka, krajina bleskov.

A ty

narúšaš bezvetrie.

Vydýchnem výkrik,

vzlietnem v tornáde

svojich pocitov.

medzi zastávkami

Cez zahmlené okno autobusu

pozorujem život.

Mihá sa okolo mňa.

Ako farby rozmazané na plátne.

Myslím pri tom na teba.

Na strach,

že

nepriznaná agresia

krčmová poézia

o(d)púšťanie

život básnika

klavirista bez talentu

obeta

posledný pozdrav

dlhy

tisíce kilometrov od teba

vianočné veštenie

rázcestia našich životov

vyvrátené výčitky

v čakárni

rutina

nesplnené sny

priame ticho

prívesok

keď tu nie je

kde je nenávratno?

len zo srandy

takto to končí?

mlčanie

Časť druhá: abstraktne reálna

tisíckrát

intervaly

vianočná melanchólia

krik poetky

osamelý mesiac

rána

slovník slov

pilulka rovnováhy

raňajky pod hmlou

plač!

friendzone

dotyky českých slov

privilegovaná samotárka

nezávislá

vrchol blaha

les interpunkcie

neestetická

karanténa

dúšok slobody

život za hradbami

5 – 7 – 5

čitateľovi

Copyright