Málo něžná sbírka

Hana Tandeland

Děkuji Karlovi a všem svým múzám.

Prázdnota

Mrtvá

Jsem mrtvá, prázdná, vyhořelá,

jak odsouzenec a jeho cela,

jsem vyschlá, sešlá, odumřelá,

uvnitř i zvenku, prostě celá!

Jsem zoufalá jak topící se,

co má chladné vody plné plíce,

co se posledního stébla chytá

a v bolestech světa se zmítá.

Po těle i duši mám jen samé šrámy,

otevřené jizvy a krvavé rány,

a v těch ranách už jen hnis,

bolest, špínu, hlen a sliz.

Jsem jak sebevrah, co ještě váhá,

udělat osudný krok se zdráhá,

jsem jak dítě, co se strašně bojí,

když nad propastí samo stojí.

Každou noc i každý den,

žiju tenhle hrozný sen,

jednou chtěla bych se probudit

a všechno navždy zahodit.

Prázdnota

Jednoho dne se probudím

a zjistím, že jsem prázdná,

prázdná jak vylitá váza,

ve mně bude pusto, prázdno,

zmar a samá zkáza.

Zjistím, že to,

čemu se říká život,

uteklo mi pod rukama,

a i když jsem žila v davu,

byla jsem vlastně pořád sama.

Bude mi všechno jedno,

budou mi lhostejná

jména mužů a jejich tváře,

už si o nich nebudu

psát potají do diáře.

Opustí mě moje touhy,

a všechno,

co mi bylo svaté,

bude se válet jak chcíplé mouchy,

někde vedle v hnusném blátě.

Nebudu už nikoho milovat,

a nebudu už ani vědět,

co to znamená,

budu jak prázdný sarkofág,

budu už jen prázdná a kamenná.

Nuda

Kolem mě se rozprostírá nekonečná nuda,

je tak strašně nudná,

je tak nudně věčná,

Slova

Je ze mě země

Konec

Ty

Ty

Voda

Všechno

I když

Síla

Sladkost života

Síť

Žena

Žena

Milenci

Chemie

Kouzlo

Zrození Venuše

Kočka

Metamorfóza

Metamorfóza

Setkání

Nové perspektivy

Energie

Autorka

Text

Esej

Opium

A co bude dál?

O autorce

Copyright