Tvář anděla

Lea Formánková

Tvář anděla

Tvář anděla, však černo v duši,

kdo nitro Tvé nepoznal,

ďábelskou povahu sotva jen tuší.

Medová slůvka,

slib věčné lásky,

na oči oběti

přiloží růžové pásky.

Když nasytíš ďábla v sobě,

s jízlivým úšklebkem,

odkopneš ty,

co věřili jenom Tobě.

Nebylo tomu vždycky tak,

Tvé srdce před léty,

zlomil kdosi právě tak.

Však peklo nezná odpuštění,

oko za oko omluvou není.

Tvou andělskou tvář

čeká temné zúčtování.

Tančíš

Tančíš… v mlhavý závoj oděná,

tančíš jak smyslu zbavená.

V náručí vlhkého listí,

jen vítr Tvé kroky jistí.

Tančíš, aby jsi žila,

v divokém tanci je Tvá síla.

Myšlenky temné prchají,

Tvé rty slova díků šeptají.

Tančíš a mlha padá,

v její náruč se choulíš ráda.

Koruny stromů se uklání,

je čas... přichází svítání.

Chci žít teď a tady

Už nechci se denně ptát,

co bude dál?!

Nikam to nevede, stále se bát,

stejně se stane, co má se stát.

Chci žít teď a tady,

i když si občas nevím rady.

Chci užít si každý den,

jednou je temný jak noc,

jindy krásný jak sen.

Kdo by se stále bál,

co bude dál?!

Co bylo... vem to ďas,

co přijde, to poznám včas.

Po dešti

Vzduch ještě voní po dešti,

mě lesní cesta láká,

voňavé mokré listí,

past na tuláka.

kutálejí se do dálky,

Minulost ve verších

Samota

Život jako ruleta

Zvykům navzdory

Bouře v duši

Ve stínu orlích křídel

Pramínek naděje

Chrám

Živote, postůj maličko

Chvála koně

Tajuplné moře

Ber, co život dává

Temno

Křehká duše

O naději

Láska samotu ruší

Poslední tanec

Maličký

Novorozený

Jaro je naděje

Mozaika

Podej mi ruku

Pod rouškou sametu

Má lásko

Podzimní čekání

Jen tak snít

Vánoční čas

Už tě neopustím

Samotář

Křídla motýlí

Copyright