MODLEME SE

PAVEL HORÁK

Věnování

...pro přátele...

Motto

„Ukažte mi jediného, kdo nezhřešil.

Plivnu na něj.“

Allan Poutník, v hněvu

MODLITBA

MODLITBA

Svatá Marie matko Boží,

přestaň lkát píseň slabých,

zocel nás,

pohlaď nás,

polib nás.

(Měkce.)

TRÝZNĚNÍ

Neviděl svoji krásu

uvnitř

(v chladném svitu)

rozložil mysl v tisíc slov

(na okrajích roztřepených jako díra po kulce)

ostrých

bolestivých

abstraktních

temných.

Z HŮRY

Slyším je volat,

(hlasy z nebes nad hlavou)

ne

nemohu zde déle pobývat.

V tomhle chrámu.

(Tolik rozlehlém)

V tomhle prostoru.

(Tolik zakouřeném kadidlem.)

Tak dlouho.

MONOTÓNÍ

Ty zvony!

(V kostelní věži.)

Ty vyvádějí!

(Jako kdyby se splašily.)

TEN, JENŽ VŠE VIDÍ

Ukrytý

za sloupovím

(mlčenlivý)

na podstavci

ze starého dřeva

(probodnutý)

s rámusem vysoko nad hlavou,

s hlavou nakloněnou k boku,

v modlitbě,

ponížený.

MLČKY

Nepatrně,

neskutečně nepatrně,

jen jako mrknutí oka,

zahlédnu

tvář

nepohne se jí jediný sval,

nehne ani brvou,

tak dokonalá,

jasná,

mlčenlivá.

Myslím, že mě špehuje.

KAŽDÝ DEN…

Pokud zůstanu na kolenou,

s tichou modlitbou,

odhalený

(uvnitř)

v extázi

poblázněný,

budu blízko tak

(k nebesům)

jak si myslím?

Tak vysoko?

Šťastný?

UVNITŘ

Kajícný.

V modlitbě.

(Se semknutýma rukama.)

V NAPĚTÍ

Nemohu se nabažit těch strnulých pohledů

Panny Marie,

Ježíše Krista

a všech těch andělíčků,

ušlehaných

z hladkého mramoru,

ztracených,

chladných.

(Nepřítomných.)

Se sladkými úsměvy.

OBČAS KAŽDÝ ODHALÍ SVOJI CHYBU

Kdysi jsem objevil starý negativ.

Byla na něm tvář

(otisknutá v temnotě)

ty ostré rysy

(bez citu)

ústa protažená do úsměvu

OBČAS TO TAK JE

NEHYBNÝ

ODŘÍKÁVÁM MODLITBU (UŽ PO TOLIKÁTÉ)

MOHU POUŽÍT SE

A MOŽNÁ TO TAK MÁ BÝT

SHRNUTO DOHROMADY

VĚC POSOUZENÍ…

CÍTÍM

CÍTÍM (PODRUHÉ)

JSEM ČISTÝ

A JED UVNITŘ JE

VŠE ODPLOUVÁ (VEN)

POHLCENÝ

DOTKLO SE MĚ (BOŽSKÉ) ŠÍLENSTVÍ

VĚŘÍM…

A V KAPSE MÍT TU SPRÁVNOU VELIKOST

NAVŽDY

VŠE (UVNITŘ) PROPUKLO V JÁSOT

MODLEME SE (PODRUHÉ)

VŠICHNI (JSME)

TI, JENŽ MAJÍ DÁNO

JEDNOHO DNE STALO SE

V JEDNODUCHÉM SVĚTLE

MIHOTAJÍCÍ SE

(JSEM) PŘELUD

VÍM, ŽE EXISTUJÍ

Z KDYSI

BÝT SOUČÁSTÍ

ZNOVU OD

PŘEDTÍM

ANO, PANE

VE JMÉNU

KDY BY UŽ TOMU VŠEMU MOHL BÝT KONEC

NEDÁ SE

KDYŽ VÍM, ŽE

JSOU… VŠUDE

KDYŽ JEDINÉ VYSVĚTLENÍ JE

BUDIŽ

CHVALTE HOSPODINA!

NADŠENCI

…ALE…

KDYŽ V ÚŽASU

JAKKOLIV DLOUHO

POOTEVŘENO K NAHLÉDNUTÍ

V OBRAZE ZA OČIMA

V PŘÁNÍ

TAM, KDE PŠENKA NEKVETE

TOLIKRÁT

V KDYSI

VE STÍNU JSEM

VE STÍNU JSEM

V ŠÍLENÍ

PTÁM SE

JAK BUDE TŘEBA

…A VČERA

NAPOSLED

KDYŽ JEN

(JSEM)

JAK

MODLÍCÍ SE

PŘED SKUTEČNOSTÍ

CÍTÍM SE

UNAVENÝ

V ČASE, KDYŽ

VRACÍM SE

ALELUJA

JSEM POŽEHNÁN

A PROTO, ŽE

NENÍ ÚMĚRNÉ

BÝT ČÍSLEM

KDY VŠE PLYNE (ZPĚT)

VEČER PŘEDTÍM, NEŽ

BUDU MÍT SKELNÝ POHLED

NASLOUCHAJÍC…

…BOHU

KDYŽ (JSEM)

CO NIKDO NESLYŠÍ

V CHRÁMU BOLESTI

NEPOMŮŽE NIC

PO CELÝ TEN ČAS

JE JEDINÝM

PŘI CESTĚ ODSUD VEN

DO NITRA

PAVEL HORÁK

Copyright