VLNY

Pavel Sebastian Huška

2012 - 2013

Toto dílo je věnováno mé ženě, mé rodině a mým blízkým přátelům;

všem těm, kteří jsou mi na tomto světě nejdražší…

OHEŇ

Oheň plane v Nekonečnu,

jako v samém srdci světa,

jako ve tvém těle hříšném,

jako v mysli nezralé.

Živel mocný, odedávna

soupeře s ní nelítostně,

nerad vodě ustupuje,

hoden síly trvalé.

Oheň domov zútulní ti,

když pec zvolna rozehřívá,

je to věru patron silný,

rozpálí i kamení.

Za dnů zimních zahřeje tě,

v ohništi, když plápolaje,

živé stíny skotačící

kreslí na zdi stavení.

Oheň jindy pro potěchu

krátké letní noci zpestří,

a tu bajky vyprávěné

pozornost tvou poutají.

Praskání pak nasloucháváš,

sedíš a jen pozoruješ,

uhlíky jak oranžové

vzhůru k nebi stoupají.

Oheň vášně spaluje tě,

arci vždy mu neporučíš,

často ani neuhádneš,

kdo že koho ovládá.

Jednou klidně odpočíváš,

druhdy cos tě popudí zas,

a čert, už se chechotaje,

pod kotel hned přikládá.

Oheň, který zlým je pánem,

zkrocen je však užitečným,

a tak dobře mnohokráte

posloužil ti zaživa,

po odchodu do Věčnosti

o tělo tvé postará se,

pokud jej však podle zvyku

nestráví zem červivá…

SÍLA

Síla se rodí,

ničí i plodí,

nezměrně mocný

života grál.

Proniká zcela

duše i těla,

z věčného Zdroje

šíří se dál.

Přítomna všude

byla a bude;

vždyť také celý

pohání svět.

Někdy se skrývá,

kdo však se dívá,

ten ji i přesto

odhalí hned.

V kořenech stromů,

rachotech hromů,

ve slunce záři,

tmě liščích nor.

V úrodných polích,

jeskyních trollích,

nejhlubších dolech,

vrcholcích hor.

V ohni, když hoří,

hlubinách moří,

moci, jež vládne

bytostem všem.

V éteru jemném,

OSUD

ČAS

ŽIVOT

SMRT

VÁLKA

BOLEST

LÁSKA

JARO

LÉTO

PODZIM

ZIMA

PROKLETÍ

NOKTURNO

JEZDEC

ČEKÁNÍ

SEN

SLZY

SMUTEK

OTAZNÍKY

VLNY

Table of Contents

VLNY

OHEŇ

SÍLA

OSUD

ČAS

ŽIVOT

SMRT

VÁLKA

BOLEST

LÁSKA

JARO

LÉTO

PODZIM

ZIMA

PROKLETÍ

NOKTURNO

JEZDEC

ČEKÁNÍ

SEN

SLZY

SMUTEK

OTAZNÍKY

VLNY