V Pekle

Pavel Sebastian Huška

2013 - 2014

NEMESIS

Bohyně ta neústupná,

oběť svou si vyhlédnuvši,

tuze si mne oblíbila,

pečlivě mě hlídá.

Dosti již mi neveselý

v peklo život proměnila,

bolest v něm se každodenní

s utrpením střídá.

Vůli její nekonečné

nijak nelze odolati,

srazila mne na kolena,

do prachu jsem klesl.

Trestajíc mne bez milosti,

jako bych já jediný jen

všechny hříchy veškerenstva

na bedrech svých nesl.

Radosti ni odpočinku

vteřinu mi nedopřeje,

žíznivého nenapojí,

strádati mne nechá.

Plamének, když naděje se

slabý v srdci rozhořívá,

tu hned k práci hotova je,

uhasit jej spěchá.

Ona chvíle obávaná,

kdy nesvedu vzdorovati,

a síly mé opustí mne,

pomalu se blíží.

Paměť znovu prohledávám,

jenom abych vzpomenul si,

činy vskutku zda tak hrozné

svědomí mé tíží.

Nenechá mě vydechnouti,

duši vláčí temnotami,

tělo stíhá nemocemi,

jedem žíly plní.

Krutá mocí bez lítosti,

na márách mne touží míti,

bojím se, že zakrátko již

přání se jí splní…

INFERNO

Smrt tiše přilétla

na černých křídlech,

spáry své zaťala

do žeber mých.

Nyní mne odnáší

tam, kde tma vládne,

její zní do noci

ďábelský smích.

A tam jsou tisíce

mučených duší,

krutě se zmítají,

v bolestech řvou.

Jedny jsou na kusy,

jiné zas visí,

na kůly bodnuty

či v kotlích vřou.

Tam mne pak pustila,

dolů jsem padl,

a oni znali mě,

jako bych žil.

A to je království,

kam nyní patřím;

tam, kam jsem na věčnost

VOLÁNÍ

BRÁNY OČISTCE

PODZIME, PODZIME

DO NOCI

ZAHRADA ZLA

PODZIMNÍ BALADA

CESTA

O LIŠAJI

O SOVĚ

O VLKU

O VODNÍKOVI

LISTOPAD

V NEJISTOTĚ

V TEMNOTĚ

V PEKLE

ZLOMENÁ KŘÍDLA

HŘBITOVNÍ BALADA

KROKY

ZVONY

DO VĚČNOSTI

LOĎ

NEJBLIŽŠÍM

POSLEDNÍ OBRAZY