Skrze báseň klít

Otakar Leisch

Věnováno „Kozlíkovi“

o stárnutí

SLYŠÍŠ HO? naříká

naříká pro nás!

uvázán u vrat

u vrat jak psisko toulavý

u vrat, kde teče krev

odejde s námi,

anebo bez nás

šílenec s děravejma botama

miláčku,

on umírá?

kdo?

no přeci čas!

obvyklá

připadám si kurevsky sám

pláč?

leda pro ubožáky!

slinit u vánočních vejloh

si hajlovat k Havlově

rakvi

fakt mě neláká

a kdože jsem

to samé co vy

prázdná láhev od piva

super století

spí holé dítě

spí holé dítě v loži

bez pokrývky

spí dítě v loži

bez hraček

spí dítě na oltáři

super století

kočí koně bije

ovsa jim nedá

kůň táhne

pána

s břichem vypaseným

chudobou

oděném

v saku s hvězdy a pruhy

zatímco

vyhublá

matka kojí

hladomorem

holé dítě

bez plínek

stagnace

zvětralý pivo stojí

na stole

ženský

ba ani

muži

nepíšou

když nejhůř je

ztvrdlá houska

pokouší prořezat se patrem

úst

kvasinky zdechly suchem

a prošlou dobou trvanlivosti

a ropa zaplavuje

civilizaci

švábi

larvy much

šílené krávy

Bůh

kaktusy

uranový doly

vše umírá

i my!

„Zemřít je snadnější než žít.“

Victor Hugo

v kapitalismu

v téhle té době skoro již v hrobě

v tuhle tu dobu kapitál stlouká mi hůl

touhle tou dobou všichni si hrabou

co nejvíc to jde

čárový kódy nahradí duši

za zlatý mince

prodáme děti

matky

i sebe

šel bych světem věčně zpit

šel bych světem věčně zpit

šel bych trávou

v rukou láhev

v očích ticho

šel bych městy

s opitými smysly

smutek na rtech

šel bych pouští

delirium

do práce

2012

počasí

zmučeni blízkými

odříznutý

láska!

rodinka

svět v blití ryje

bouřka

odcházím (sám) spát

zkouška dospělosti

sám sobě

uvažování

krabí smrt

již stloukají všem Ježíšům kříž

smět jen spát

22

24.12.

antikrist

zase si tak sedim

jako dnes

Vám!

předehra

král a milenka

neděle 0:21 hod.

básníci ti nevyhynou

stáří

běž a hoř

nepokoj

sbohem!

další den

přemítání

až rozbijeme skály

Silvestr

Výkladní skříň

Copyright