Den, kdy lidem narostla andělská křídla

Jiří London Votruba

Copyright

Autor: Mgr. Jiří London Votruba

Ilustrace: Libor Šorejs

Vydal: Martin Koláček - E-knihy jedou

2016

ISBN:

978-80-7512-667-2 (ePub)

978-80-7512-668-9 (mobipocket)

978-80-7512-669-6 (pdf)

Každému zvlášť, všem dohromady!

Mám rád „hru se slovíčky.“ Psaní textů na různá témata!

Prostě jen tak jdu se svým kamarádem, psem Edíkem, obvykle na procházku. Nebo někam, kam je třeba!

Setkávám se tam s různými věcmi nebo událostmi. Tehdy mne napadá chuť o nich napsat své glosky. Lidově: úvahy. Jen tak polehounku, trochu žertem, s nadhledem!

Tak vznikla i tato knížka. Netvrdím, že je geniální. Ale stačilo by mi, kdyby se čtenář nad těmi textíky trochu zamyslel. Aby to, co už bylo, se třeba objevilo i v čase budoucím. Má-li to smysl! Dodávám: „Uvidíme!“

„Viď, pro mne stále krásná Nej, Nej, Nej, z mých snů!“

Pro Tebe i pro další čtenářky a čtenáře s úctou napsal:

Jiří London Votruba

Doktoři „Housové“ se moc neberou!

Ano! Mám na mysli ten známý filmový seriál.

Jeho skladba je vlastně jednoduchá: Do nemocnice přivezou pacienta v akutním stavu. Doktoři ho omrknou, a pokud je potřeba, zajistí jeho nutné životní funkce. Pak podumají, co by mu mohlo být. Nasadí lék a je to OK! Tedy, zdá se to být!

Jenomže po chvilkovém pocitu úspěšného vyřešení problému, najednou: „Bum!“ Pacient je zase na začátku! A možná i ve větším průšvihu než předtím! …Tak zase Sono, EKG, rentgeny a zobrazování toho uvnitř. Pak další prášek nebo injekce! Ale ono nic! Žádné zlepšení!

A v tom přikulhá známý doktor House! A řekne: „Byli jste se podívat u něho doma?“ Všichni si mají chuť poklepat na čelo. Ale nakonec jemu podřízená dvojice do bytu pacienta přece jen vyrazí… A tam se nestačí divit! Pacient si celá léta maloval stěny pokojů olovnatou barvou… A je to venku! Tedy otrava olovem! Konečně se nasadí to, co bylo potřeba hned od začátku. A pacient, spíše už spokojený občan, za nějaký čas vesele odkráčí domů!

Říkám to proto, že obdivuji, že doktor House neřekne: „Na bolavé břicho dáme vždy mentolové bonbóny, na bolavou hlavu pohladíme po čele….“ atd.

On totiž vždy uvažuje logicky! „Mohlo by to být sice to a to. Ale zvažme také, že to může být i důsledek něčeho úplně jiného, neobvyklého!“ Ne aby jen koukal do už osahaných tabulek.

Bohužel jsem se s těmi „tabulkami“ také osobně setkal. Zrovna nedávno! Ač u mne jasně šlo o ucpaný jícen kouskem přepečeného kuřete. Uspěchaným polknutím sousta. Což jsem stále dokola opakoval!

Hlava diplomovaná ovšem chtěla zkontrolovat úplně všechno: shora, až do konce trávicího traktu, dole!

Musel jsem to odmítnout! Písemně!

Naštěstí „delikvent“ mého problému byl na monitoru vidět! Pak už to šlo jako po másle!

Doktore House, díky za radu!

Den, kdy lidem narostla andělská křídla

Mám mladou kamarádku! Vlastně byla už kamarádkou mé ženy. Když má žena zemřela, stal jsem se tak nějak jejím patronem já! Nebo tátou, dědou – co já vím?

Pracuje v jednom obchodním areálu na kraji města. Občas se zastavím, chvilku povídáme. …Když jsem se tam zastavil včera dopoledne, byla viditelně smutná.

„Co se stalo?“ neodpustil jsem si otázku.

Dlouho nezapírala. Byla to tajná dámská návštěva u jejího přítele! Přímo u ní v bytě! Prozradily to nápadně světlé vlasy ležící na gauči, ale i na jejich společném lůžku. Zkrátka všude, kde pouhé návštěvy neuléhají! Má kamarádka je tmavovláska!

Domácí pán zapíral a zapíral, jak to prý kdysi radil doktor Plzák. Dostal, jak se říká, kopačky!

Dítě, nedítě?

Dneska je prý blbá doba

Dny splněných přání

Podzimní hry dědů, tátů, synů, stále dokola

Chystám super-aero-vosí podnik!

Jedna paní povídala

Kdyby ty mobily nebyly!

Když je chlapovi ouvej

Koncert za zdí

„Koukej, ať to vodsejpá!“

O přenosové kabince, kávě a dvou sestrách

Malí, šikovní kluci mají budoucnost

Dnešní kluci a holky, aneb budoucnost se pořád točí kamsi ve spirále!

Nastrčit čertovi ruku!

Říkat Ti zase něžná slovíčka!

Pes v domě. Je to pro mne?

Písnička pro dva

Pod sukničkou, pod halenkou

Pozdě je Bycha honit!

Prašivky z lesa jdou!

„Prsa na prodej!!!!“

Rytíř nebo drak ve mně?

Řemeslo se dědí z otce na syna

Sny o „ikarovských křídlech“

Stáda velocipédů jedou!

Žena, která asi umí řídit auto i vařit!