Vtipy pro děti 5

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

Zuzana Neubauerová

Vtipy pro děti 5 – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2021

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

A zase ten Pepíček!

Malý Pepíček píše Ježíškovi: „Milý Ježíšku, celý rok jsem měl samé jedničky… Ne. To nemůžu napsat.“ A tak napíše: „Milý Ježíšku, jelikož jsem byl celý rok hodný… Ne, to také nemůžu napsat.“ Najednou ho něco napadne. Vyrazí z domu, vběhne do nedalekého kostela, tam vezme sochu Panny Marie a pospíchá domů. Tam si sedne ke stolu a píše: „Milý Ježíšku, jestli chceš ještě někdy vidět svoji maminku…“

Pepíček dostane od tety krásné autíčko a maminka mu připomíná: „Co se říká?“

„Nevím.“

„Co říkám tatínkovi, když přinese výplatu?“

„Aha! Neříkej, že to je všechno!“

Ve škole se paní učitelka ptá dětí: „Děti, když mám v jedné ruce 6 lahví vína a v druhé 8, co mám?“

Pepíček pohotově zareaguje: „Problém s pitím, paní učitelko!“

Přijde Pepíček domů a ukazuje tatínkovi vysvědčení. Tatínek se zlobí: „Tak hrozné vysvědčení jsem ještě neviděl!“

Pepíček odpoví: „Já také ne, ale včera jsem ho našel ve tvých věcech…“

Pepíček prosí tátu: „Tati, kup mi buben.“

„Nekoupím, budeš mě rušit při práci.“

Pepíček na to: „Neboj, budu bubnovat, jen když budeš spát.“

Paní učitelka nakreslí na tabuli jablko a ptá se dětí: „Kdopak mi řekne, co to je?“

Přihlásí se Pepíček: „Prosím, zadek.“ Paní učitelka nejdřív zrudne, pak s pláčem vyběhne ze třídy. Za chvíli do třídy vejde rozzlobený pan ředitel a povídá: „Může mi někdo vysvětlit, proč jste rozplakali paní učitelku? A kdo na tabuli nakreslil ten zadek?!“

Paní učitelka zkouší Pepíčka. „Jaký je to čas ‚slibuji, slibuje, slibujeme‘?“

A Pepíček odpoví: „Prosím, předvolební!“

Paní učitelka se ptá: „Pepíčku, kde leží Zanzibar?“

Pepíček odpoví: „Nevím, ještě jsem malý, abych znal všechny bary.“

Pepíček byl první den ve škole. Příští ráno ho maminka budí: „Pepíčku, vstávej, musíš jít do školy!“

„Cože? Ještě jednou?“

Pepíček: „Tati, umíš psát potmě?“

Táta: „Ano, proč?“

Pepíček: „Tak mi, prosím, podepiš žákovskou knížku.“

Máma: „Pepíčku, proč si do bazénu bereš meloun?“

Pepíček: „Ale mami, vždyť je vodní.“

„Pepíčku, proč jsi snědl ty peníze, co jsem ti dal?“

„Vždyť jsi mi je dal na oběd.“

Pepíček nechce jíst. Maminka ho přemlouvá: „Miláčku, budeme si hrát na tramvaj. Ty budeš tramvaj a lžička s polévkou nastupující lidé.“

Pepíček polyká lžičku za lžičkou. Když už je talíř skoro prázdný, volá: „Konečná, všichni vystupovat!“

Anička volá Pepíčkovi: „Pepíčku, přijď dneska večer k nám, nikdo nebude doma.“

Pepíček se navoní, učeše, pěkně obleče, přijde, zazvoní… A nikdo není doma.

Pan učitel se ptá Pepíčka: „Když máš v jedné kapse 100 Kč a v druhé kapse 100 Kč, co máš?“

„Cizí kalhoty,“ odpoví Pepíček.

„Pepíčku, proč vytahuješ ty rybičky z akvária?!“

„Promiň, maminko. Bál jsem se, že se utopí.“

Ve vlaku: „Paní, řekněte svému synovi, ať mě nenapodobuje!“

„Pepíčku, přestaň ze sebe dělat debila.“

Pepíček přijde domů celý nadšený a chlubí se mamince: „Maminko, dnes jsme se ve škole učili o výbušninách!“

Maminka se ptá: „A co se budete ve škole učit zítra?“

Pepíček odpoví: „V jaké škole?“

O blondýnkách

Blondýnka povídá kamarádce: „Včera jsem jednoduše a bez námahy spálila 8000 kilokalorií.“

„A jak se ti to, prosím tě, povedlo?“

„No, jednoduše jsem zapomněla včas vytáhnout pizzu z trouby.“