Bezezbytková dieta při onemocnění střev

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.ivysehrad.cz

www.albatrosmedia.cz

Růžena Milatová, MUDr. Pavel Wohl

Bezezbytková dieta při onemocnění střev– e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2018

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Růžena Milatová,

nutriční terapeut

MUDr. Pavel Wohl,

Klinika hepatogastroenterologie, IKEM

Obsah této knihy je sestaven s nejlepším vědomím autorů. Z praktického uplatnění nevyplývají pro autory ani pro nakladatelství žádné právní důsledky.

© Růžena Milatová, MUDr. Pavel Wohl, 2018

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2018

ISBN tištěné verze 97 8- 8 0 - 74 2 9- 992-6

ISBN e-knihy 97 8- 8 0 - 74 2 9- 899-8 (1. zveřejnění, 2018)

Úvod

Slovo dieta pochází z řeckého slova „dieta“, které znamená strava. Dietním opatřením rozumíme řízený příjem potravy s cílem dosažení specifického léčebného účinku. Existuje celá řada diet. Příkladem jsou redukční, diabetická a bezlaktózová.

U nemocných s celiakií je indikována specifická bezlepková dieta. Dietní intervence by měla jít „ruku v ruce“ s komplexním léčebným plánem. Význam dietních opatření nelze z klinického pohledu podcenit, ale i přecenit. Nutriční intervence je většinou nedílnou součástí léčebných strategií.

Bezezbytková dieta (BZD – v anglosaské literatuře je označována jako Low Residue Diet, LRD) je charakterizována nízkým obsahem vlákniny a nezanechává nestravitelné zbytky. BZD je součástí nutričních postupů a programů u celé řady onemocnění. Tato dieta je také označována jako „Dieta č. 5“. BZD se často zaměňuje s dietou s nízkým obsahem vlákniny (Low Fibre Diet, LFD). Tato modifikovaná dieta obsahuje méně než 10–15 g vlákniny, zatímco LRD je definována nízkým množstvím vlákniny spolu s vyloučením dalších potravinových složek (švestkový džus, mléko a jiné). Další dietou je tekutá dieta, která je v literatuře označována jako CLD (Clear Liquid Diet).

Indikace k zahájení BZD představují nejčastěji průjmovitá onemocnění. Příkladem jsou onemocnění trávicího traktu, jehož představiteli jsou idiopatické střevní záněty (IBD), chronický zánět tenkého i tlustého střeva (enterokolitis) a nádorová onemocnění. Velmi významná indikace BZD je u nemocných po opakovaných nitrobřišních operacích, které jsou zatíženy významným vznikem srůstů (adhezí). Adheze mohou způsobit až střevní neprůchodnost (ileus), která může nemocného ohrozit i na životě a vyžaduje urgentní chirurgickou léčbu. Dále je BZD používána před gynekologickými operacemi a zejména endoskopickým vyšetřením tlustého střeva (kolonoskopie). V tabulce 1 je uvedena indikace BZD.

Indikace BZD

Chronická průjmovitá onemocnění (Crohnova choroba, ulcerózní kolitida)

Střevní dyspepsie a dráždivý tračník (IBS)

Pooperační srůsty (adheze)

Příprava před vyšetřením tlustého střeva (koloskopie)

Před gynekologickými výkony

Tabulka 1: indikace BZD

Léčebný účinek BZD spočívá ve snížení dráždění střevní sliznice (mukózy). Snížení množství nestravitelných zbytků, které nejsou součástí střevního obsahu, pravděpodobně příznivě ovlivňují trávicí trakt snížením činnosti střevní stěny (tzv. peristaltiku). BZD většina nemocných považuje za lehce stravitelnou. Součástí BZD je i významné omezení látek, které mohou negativně chemicky působit na střevní činnost. Příkladem je mléko. Výskyt nesnášenlivosti mléka v populaci je vysoký a navíc nemocní s chorobami trávicího traktu mléko velmi často netolerují. Její další významnou výhodou je snížení plynatosti (meteorismus). BZD se většinou rozděluje na 5 až 6 malých denních porcí. Někteří jedinci dokonce BZD používají ke snížení tělesné hmotnosti. Složení BZD je charakterizováno vyloučením tuhé vlákniny z potravy. Strava v rámci BZD musí být měkká, lehce stravitelná. Nevýhodou dlouhodobé aplikace BZD může být vznik specifických nutričních deficitů (vitaminy, foláty).

Nejčastější indikace k zahájení BZD je u zánětlivých onemocnění trávicího traktu. Crohnova choroba (CN) a ulcerózní kolitida (UC) se řadí mezi idiopatické střevní záněty (IBD). Crohnova choroba nejčastěji postihuje oblast přechodu tenkého střeva do tračníku (tzv. terminální ileitida), ale může prakticky postihovat jakoukoliv část trávicí trubice. Ulcerózní kolitida postihuje jen tlusté střevo. Obě choroby jsou zjednodušeně charakterizovány průjmy, bolestmi břicha a váhovým úbytkem. Světová gastroenterologická organizace (WHO) považuje BZD u akutní zánětlivé ataky CN i UC za standardní léčebný postup. U nemocných se střevními zúženími (tzv. stenózy, striktury) je BZD jednoznačně indikována. BZD snižuje střevní pohyblivost (motilitu, peristaltiku) a tímto mechanismem snižuje i významné bolestivé břišní ataky nemocných. Studie poukazují na příznivý vliv BZD u nemocných s CN, ale velkých klinických studií zabývajících se BZD a CN je zatím málo. V klidové fázi IBD se dieta nemusí lišit od zdravých jedinců a většinou je indikována dieta racionální.

BZD je také běžně indikována po gynekologických výkonech, ale rovněž v této indikaci nebyl zatím spolehlivě doložen jednoznačně příznivý vliv této diety.

BZD je standardní součástí přípravy před koloskopickým vyšetřením. Dobrá příprava tlustého střeva je nezbytnou podmínkou k adekvátní vizualizaci sliznice tračníku. Čím vyšší je kvalita přípravy, tím vyšší je výtěžnost koloskopického vyšetření. Podle literárních dat BZD může dokonce převyšovat vysokou kvalitou přípravy na koloskopii i diety tekuté (Clear Liquid Diet, CLD). BZD je uspokojivě tolerována nemocnými. Výsledky klinických studií na toto téma nejsou dosud jednoznačné, ale hrají ve prospěch BZD.

BZD je indikována také u dráždivého tračníku (Irritabile Bowel Syndrom, IBS). Dráždivý tračník je považován za funkční poruchu trávicího traktu a vyskytuje se u 10–15 % populace. U řady nemocných je pozorován příznivý efekt BZD, ačkoliv prvním dietním opatřením bývá právě navýšení množství vlákniny ve stravě. U dráždivého tračníku je pozitivní efekt BZD popisován až u poloviny jedinců. Kladný vliv BZD spočívá ve snížení břišní distenze, křečí a nadýmání.

Další významnou skupinou, u které je indikována BZD, jsou nemocní s divertikulární nemocí tlustého střeva (divertikulóza). Výskyt divertikulózy v západním světě je až u 60 % populace. BZD je indikována u nemocných v akutním stadiu zánětu divertiklů (divertikulitida). Po léčbě akutního zánětu, který zahrnuje antibiotickou terapii, je většině nemocných doporučena naopak strava s vysokým obsahem vlákniny.

Technologicky je BZD připravována vařením, pečením, opékáním nasucho a zahuštění se provádí pomocí mouky opražené nasucho. Polévky mají být netučné. Masové pokrmy se připravují na vodě, pečením nasucho a ryby bez kůže.

Jakákoliv dieta a jakákoliv potrava by se měla jíst pomalu, což je málo zdůrazňovaná souvislost. Zpracování v dutině ústní a žaludku je významnou součástí procesu úpravy potravy, která dále pokračuje v tenkém střevě. V současném zrychleném běhu světa se často zapomíná na společenský význam stravování, které si vždy dávalo na „ čas“.

MUDr. Pavel Wohl