Hotel U Zvířátek
Kamarádi z manéže

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

Zuzana Neubauerová

Hotel U Zvířátek – Kamarádi z manéže – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2019

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

1.
KAPITOLA

„Celý týden prázdniny! To je prostě nádhera!“ rozplýval se Karlík po cestě ze školy.

„To ano,“ přikyvovala Magda a také celá zářila. „Ale nezapomeň, že nás kromě zábavy čeká i hodně práce. Hned zítra ráno přivezou do našeho hotelu U Zvířátek nového hosta. A potom se musíme připravit na pondělní přehlídku talentů,“ vypočítávala Magda na prstech s jednou rukou v bok. Kdyby Karlík nevěděl, že chce být veterinářkou, tipoval by ji na paní učitelku. Magda uměla být pěkně přísná, i když smysl pro zodpovědnost měla obě dvojčata.

Už půl roku bydleli v tomto malebném městečku u pratety Šafránky, které pomohli zachránit před krachem její starý chátrající hotel, když vymysleli báječný plán přebudovat ho na hotel pro zvířátka. Měli teď možnost pravidelně se starat o nejrůznější živočichy, které do hotelu U Zvířátek přiváděli obyvatelé městečka i chovatelé z okolí, když pro své mazlíčky potřebovali hlídání. Tak se například starali o králíčka Hopsu, korelu Elvise, kočičku Matyldu i spoustu psů. Jednou u nich dokonce bydlel i miniaturní vodicí kůň!

Jak se tak blížili k náměstí Pod Besídkou, doléhal k nim ruch místního trhu, kde v pestrobarevných stáncích prodejci nabízeli ovoce, zeleninu, nejrůznější výrobky, ale také všelijaké dobroty jako skořicové rohlíčky, mandlové koláčky nebo zvířátka z marcipánu. Náměstíčko tak bylo vždy plné života, barev i lákavých vůní.

Děti se rozhodly, že se zajdou pozdravit s Juanem ze stánku Mexické dobroty a s jeho zlatým retrívrem Niñem. Právě od Juana dostaly svého vlastního pejska Amiga, který byl stejně jako jeho bráška Niño veselá chundelatá kopa štěstí. V půli cesty však zůstaly překvapeně stát.

Z besídky na náměstí se rozezněl gong, který všechen čilý ruch jako by zmrazil. Pozornost každého se upřela na nevšedně oděné postavy v besídce. Magda s Karlíkem se na sebe tázavě podívali, ale dřív než stihli vyřknout otázku Kdo to jen může být?, snědý do půl těla svlečený muž s plnovousem do gongu udeřil znovu. Na hlavě měl zelený turban a jeho uhrančivé oči přímo propalovaly. Děti se jako hypnotizované vydaly k besídce blíž. Po třetím úderu do gongu se tajemný muž s úklonou stáhl zpět a do popředí vyšel malý obtloustlý pán v obleku a s cylindrem. „Velevážení obyvatelé! Do vašeho městečka dnes odpoledne zavítá slavný a světový cirkus Famoso. Přijďte se podívat na nejúžasnější vystoupení všech dob. V sobotu a v neděli od deseti hodin můžete žasnout nad neuvěřitelnými výkony fakíra, hadí ženy a artistů. Stateční hrdinové vám předvedou drezúru nebezpečných zvířat, krásné tanečnice a veselí klauni zabaví děti i dospělé. Přijďte a uvidíte nevídané!“

Besídkou se rozezněly rolničky tamburíny a pozornost všech zvědavých přihlížejících získala kráska s červánkovým závojíčkem, která ladně přitančila doprostřed. Několikrát se zatočila, až se jí pestrobarevná dlouhá sukně rozevlála kolem vlnících se boků. Davem to zašumělo a lidé začali tleskat. Vzrušení zalilo celé náměstí a Magda s Karlíkem výskali, poskakovali nadšením a volali hurá.

Když to pak tetě u oběda vyprávěli, chrlili jeden přes druhého své dojmy a jídlo jim na talířích stydlo. Šafránka se ani nezlobila. Hladila dlaní své sytě modré peříčkové boa a zasněně se usmívala. „Když jsem byla mladé děvče,“ rozvyprávěla se pak, „přijeli k nám kočovní herci. Měli podobný život jako lidé od cirkusu. Putovali se svými vozy od města k městu a hráli divadlo. Neměli jsme tenkrát tolik možností pobavit se, jak je tomu dnes, a tak jejich představení bývala vítaným rozptýlením.“