Ranč Stříbrný poník – Bublina

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

D. L. Greenová

Ranč Stříbrný poník – Bublina – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2018

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

1 . Nejlepší léto, jaké kdy bylo

2 . Nová holka

3 . Hurá na závody!

4 . Copánky a sudy

5 . Zase ta holka

6 . Lumpík na výletě

7 . Poníci a štěňata

8 . Jejda!

9 . Lesk jako blesk

1 0. Odvahu!

1 1. Večerní představení

1 2. Velký den

1 3. Bác ho!

1 4. To je patálie

1 5. Závody začínají

1 6. Na řadě je Míša

1 7. Závod kolem barelů

1 8. A vítězem se stává…

Pro Chrise Carsona, mého velkorysého učitele. – D. G.

Pro moji sestru Mayu. – E. W.

C válaly jsme s Hvězdou přes louku a její tmavá hříva poletovala ve větru. Letěly jsme!

„Jde ti to výborně, Terko! Ale už se vrať a nech Hvězdu odpočinout,“ volala na mě babička. Stála vedle plotu s mou mladší sestrou Míšou a jejím nejoblíbenějším poníkem Bublinou.

Byla jsem ráda, že můžu trávit prázdniny na ranči u své babičky. Navedla jsem Hvězdu k plotu a pak jsem zatáhla za otěže, aby zastavila.

„Hvězda je nejlepší poník na světě,“ prohlásila jsem.

„Podle mě je nejlepší poník na světě Bublina,“ nesouhlasila se mnou Míša.

„Každá máte ráda toho svého,“ rozsoudila nás babička. „A tito báječní poníci si zaslouží nějakou dobrůtku.“ Podala nám mrkev.

Já bych tedy mrkev za dobrůtku neoznačila, ale Hvězda s Bublinou si na ní pochutnávaly jako na bonbonech.

„Terko a Míšo,“ oslovila nás babička. „I pro vás dvě něco mám. Dnes k nám přijede děvčátko vašeho věku. Jmenuje se Alžběta. Její rodiče si poblíž pronajali domek. A já se budu starat o jejího poníka.“

„Nemůžu se dočkat, až se s ní seznámím!“ vykřikla jsem nadšeně.

Babička se usmála. „Ještě pro vás mám jedno překvapení. V sobotu se koná jezdecký den se spoustou soutěží pro jezdce na ponících.“

„Bezva!“ zajásala Míša.

„Ano!“ přidala jsem se. „Dnes je úterý, takže čekat budeme jenom čtyři dny!“

Ozvalo se hlasité zatroubení klaksonu.

„To musí být Alžběta a její rodiče,“ řekla babička.

„Můžu dojít pro štěňata, aby se s nimi Alžběta seznámila?“ zeptala se Míša.

Babiččina fenka Lejdy má tři nádherné potomky. Jsou doma v ohrádce, ale často je bereme ven.

„Dobře. Ale to hnědé a šedivé dej na vodítko. Nejsou zvyklá na koně,“ radila babička a zamířila k přední bráně, aby hosty přivítala.

Nikdy by mě nenapadlo, že může být tohle léto ještě lepší. Ale teď se můžu těšit na jezdecký den a na novou kamarádku s poníkem.

M íša přivedla Lejdy a její tři štěňata.

Zrzavý Lumpík se rozběhl přímo k Hvězdě a začal jí olizovat nohy. Kobylka radostně zaržála. Stali se z nich dobří přátelé.

Babička za námi přivedla Alžbětu, její rodiče a poníka.

Alžběta byla vysoká a měla dlouhé vlnité vlasy. Měla na sobě šaty z bílé krajky, jako by se vracela z nějaké slavnosti.

Její poník byl krásný. Bílý, se světlou hřívou a ocasem. Trošku poskakoval, když ho držela na vodítku. Jezdit na něm musí být legrace.

Usmála jsem se na ni. „Máš pěkného koníka.“

„Děkuji za uznání,“ odpověděla. „Superstar je vysloveně nádherná.“