Volodymyr Zelenskyj

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na

www.lindeni.sk

www.albatrosmedia.sk

Serhij Rudenko

Volodymyr Zelenskyj – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všetky práva vyhradené.

Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná

bez písomného súhlasu majiteľov práv.

© by Sergii Rudenko

Agreement via Wiedling Literary Agency

Translation © Vita Jamborová, 2022

Cover photo © Photo/Government of Ukraine

(použitá i na s. 96 – 97)

ISBN v tlačenej verzii 978-80-566-3043-3

ISBN e-knihy 978-80-566-3069-3 (1. zverejnenie, 2022) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-566-3070-9 (1. zverejnenie, 2022) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-566-3068-6 (1. zverejnenie, 2022) (ePDF)

Novozvolený ukrajinský prezident Volodymyr Zelenskyj počas prejavu na IT konferencii v Kyjive (23. máj 2019).

Volodymyr Zelenskyj – ešte ako kandidát na hlavu štátu – hovorí po postupe do druhého kola prezidentských volieb s novinármi (5. apríl 2019).

Predslov

Politický Oscar Zelenského

21. apríla 2019 o ôsmej večer na soundtrack k seriálu Služobník ľudu „Milujem svoju krajinu…“, sa Volodymyr Zelenskyj a členovia jeho tímu postavili pred novinárov.

Zdá sa, že presne v ten moment si túto jednoduchú pesničku pospevoval nielen samotný víťazný kandidát, ale aj tých 73 percent, ktoré mu dali svoj hlas.

Ukrajinskí a zahraniční novinári, ktorí zaplavili biznis centrum Parkovyj v hlavnom meste, sa netrpezlivo tešili na víťazný prejav novozvoleného prezidenta. Zelenskyj žiaril. A spolu s ním tí, ktorí ho priviedli k víťazstvu: Andrij Bohdan, Dmytro Razumkov, Kyrylo Tymošenko, Andrij Jermak, Oleksandr Danyľuk a Volodymyrova manželka Olena. Nad nimi lietali konfety, sála dunela, členovia štábu mali chuť vrhnúť sa do tanca.

„Urobili sme to spolu...“ začal svoju reč s pre neho charakteristickou intonáciou Zelenskyj. Najprv, ako sa patrí na herca pri preberaní Oscara, poďakoval tímu, rodine, blízkym, manželke Olene, dokonca aj dvom upratovačkám, Oksane a Ľube, ktoré pracovali pri štábe. Spomenul aj symbolický 73. sektor na štadióne Olimpijskyj, kde spolu so svojím tímom nakrúcali známy videoklip „Keď štadión, tak štadión“.

Volodymyr, ktorý ešte neopustil obraz svojho filmového hrdinu Vasyľa Holoboroďka, sa snažil vtipkovať, podpichoval Bezpečnostnú službu Ukrajiny, ktorá ho, podľa jeho slov, po celý čas udržiavala vo forme, a demonštroval optimizmus. Zdá sa, že Zelenskyj, lúčiac sa s umeleckou kariérou, rátal s rovnakým hlasným potleskom, keď vstupoval na politickú scénu. Samozrejme, bol zvyknutý páčiť sa publiku a počúvať výkriky: „Bravo!“, „Opakovať!“ Niet sa čomu čudovať. Tlieskali mu veľké koncertné sály v Moskve, Kyjive, Odese, Jurmale, Minsku a ďalších mestách bývalého Sovietskeho zväzu, pre ktoré v roku 1997, po víťazstve v Masľakovej humoristickej súťaži KVN (Klub veselých a vynaliezavých – pozn. prekl.), zažiarila hviezda Volodymyra Zelenského. Presne vtedy spadla na devätnásťročného herca televízna sláva. Pred prezidentovaním bol pre mnohých Ukrajincov populárnym a obľúbeným hercom.

Avšak, či by si vedel potom, večer 21. apríla 2019, po drvivom víťazstve v prezidentských voľbách, predstaviť, že o nejakých šesť mesiacov bude na svoju adresu počuť „Hanba!“ a „Zeľa – preč!“? A to nielen od voličov svojho hlavného protikandidáta Petra Porošenka, ale aj od dobrovoľníkov, armády a politikov.

Niekoľko mesiacov po inaugurácii začne prepúšťať tých, ktorí ho priviedli k víťazstvu. Prvým bude tajomník Rady národnej bezpečnosti a obrany Oleksandr Danyľuk, ktorý sa údajne urazil na Zelenského za to, že sa nestal premiérom. Ako druhý z tímu pôjde šéf Kancelárie prezidenta, Andrij Bohdan, ten, ktorý s ním bol pri jeho prvých krokoch vo veľkej politike. Potom prišli o miesta premiér Oleksij Hončaruk a generálny prokurátor Ruslan Rjabošapka.

Všetci títo ľudia boli kolektívnym Zelenským, ktorého si krajina zvolila 21. apríla 2019. Pretože až do konca prezidentskej kampane politik Zelenskyj neexistoval. Vôbec. Bol to talentovaný komik, manažér televízneho kanála Inter a štúdia Kvartal 95. Herec, ktorý zahral učiteľa Holoboroďka, ktorý sa v seriáli stal hlavou štátu. Jeho prezidentský imidž bol stvorený tými, ktorí pri ňom stáli.

Pred tromi rokmi šiesty ukrajinský prezident vyhlásil: „Sľubujem, že vás všetkých nikdy nesklamem.“ Odvtedy sme Zelenského videli v rôznych situáciách. Jemu a jeho tímu vyčítali nedostatok profesionality. Obviňovali ich z účasti na korupcii, z arogancie, dokonca aj z vlastizrady. Počnúc 24. februárom 2022, od začiatku rozsiahlej agresie Ruska proti ukrajinskému štátu, sme však objavili úplne iného Zelenského. Človeka, ktorý sa nebál prijať Putinovu výzvu a stať sa lídrom ľudového odporu proti ruskej agresii na Ukrajine. Prezidenta, ktorému sa podarilo spojiť v tomto boji svojich priaznivcov aj odporcov, skorumpovaných a protikorupčných, dospelých aj deti, ľudí rôznych národností a vierovyznaní. Hlavu štátu, ktorú v európskych parlamentoch a americkom Kongrese vítajú potleskom.

Každá epizóda zo života šiesteho prezidenta Ukrajiny v tejto knihe je mozaikou portrétu Volodymyra Zelenského. Človeka, ktorý bez politických skúseností a relevantných znalostí sľúbil Ukrajincom zmeniť štát. Človeka, ktorému zverilo svoje hlasy 13,5 milióna voličov.

V tejto knihe nebude žiadne moralizovanie, predsudky ani manipulácia. Len fakty. Chcel som iba nakresliť portrét šiesteho prezidenta Ukrajiny bez mejkapu herca.

Ako veľmi sa mi to podarilo, to musíte posúdiť vy, milí čitatelia.

Serhij Rudenko

Krvavý Putin. Fotografia z protestu proti ruskej invázii na Ukrajinu, ktorý sa konal v Ríme na Kapitolskom námestí (25. február 2022).

Epizóda 1

10 pokusov o atentát na prezidenta Zelenského

24. februára 2022 o 4.50 Moskva spustila prvé raketové útoky na územie Ukrajiny. V rovnakom čase, keď ruská televízia vysielala prejav Vladimira Putina k Rusom, na hlavy Ukrajincov v ukrajinskom hlavnom meste, Charkive, Odese, Mariupole, Dnipre a ďalších mestách dopadli prvé balistické strely. Niekoľko kilometrov od môjho domu v Kyjive, v Brovarjach a Boryspole, sa zem triasla od výbuchov. Ospalé mestá sa spamätávali z prvého šoku. Zimný vzduch trhali sirény sanitiek, hasičských a záchranárskych vozidiel. Vedomie odmietlo akceptovať skutočnosť, že Rusko bombarduje slobodný a nezávislý štát v centre Európy. Bolo to ako hlúpy sen, ktorý, ako sa zdalo, skončí s prvými slnečnými lúčmi.

Nebol to však sen. Bola to nová realita, do ktorej sa Ukrajinci zobudili.

Hodinu a pol po prvých úderoch sa Zelenskyj prihovorí ľuďom a potvrdí fakt začiatku rusko-ukrajinskej vojny. A spolu s úsvitom Ukrajina dostane správy o prvých obetiach útoku Kremľa, tých, ktorí sa nachádzali vo vojenských objektoch, ktoré Moskva zasiahla raketami. Takto sa začala rozsiahla invázia Ruskej federácie na Ukrajinu, v ktorú do posledného momentu nikto nechcel veriť. Vrátane Volodymyra Zelenského. Mesiac pred vojnou, napriek varovaniam americkej a britskej rozviedky o možnom útoku Ruska, prezident trval na tom, že všetko má pod svojou úplnou kontrolou. Cudzinci, vraj, len šíria paniku, na ktorú nie je žiadny dôvod.

V noci 24. februára, iba niekoľko hodín pred vojnou, sa ukrajinský prezident verejne prihovoril Rusom. Úprimne veril, že sa mu podarí Putina zastaviť. Hoci po anexii Krymu a okupácii časti Donbasu v roku 2014 mohla majiteľa Kremľa zastaviť len úplná kapitulácia Ukrajiny či guľka do čela. Putin všetkých presviedčal, že ukrajinská štátnosť sa začala Vladimírom Leninom a že Ukrajinci sú národ, ktorý vymyslel gróf Potockyj. Mimochodom, pred útokom na Ukrajinu to zopakoval ešte raz. Hoci ukrajinské hlavné mesto bolo založené, keď na mieste modernej Moskvy boli močiare. Putinova verejná túžba brániť takzvanú „nezávislosť“ pseudorepublík „LĽR“ a „DĽR“ bola jediným dôvodom jeho pokusu o zničenie ukrajinského štátu.

Prezident Zelenskyj prijal Putinovu výzvu dôstojne. Napriek početným návrhom zo Spojených štátov a desiatim pokusom o atentát (aspoň toto číslo v marci oznámil poradca Prezidentskej kancelárie Mychajlo Podoľak) Kyjiv neopustil. Putin si prial jeho smrť, ak nie fyzickú, aspoň politickú. A že sa tak nestalo, svedčí o slabosti kremeľského pána. Zelenského kancelária v centre ukrajinského hlavného mesta sa stala jedným z dôležitých symbolov neporaziteľnosti ukrajinského ľudu. Odvaha, s akou Volodymyr ako vrchný veliteľ ozbrojených síl Ukrajiny vstúpil do vojny s Ruskom, bez preháňania, na Ukrajincov veľmi zapôsobila. V prvom rade na odporcov šiesteho prezidenta Ukrajiny. Tlieskajú mu postojačky v európskych parlamentoch, je to človek, na ktorého sa sústreďuje pozornosť celého sveta. Súčasnú popularitu Volodymyra Zelenského na Západe je možné porovnávať iba s popularitou bývalého sovietskeho prezidenta Michaila Gorbačova.

Blitzkrieg, s ktorým Vladimír Putin na Ukrajine rátal, zlyhal. Rusko narazilo na prudký odpor ukrajinského ľudu na čele so Zelenským. Kremeľ zrejme nepredpokladal, že vojna, ktorú Rusko rozpútalo, sa na Ukrajine stane skutočnou ľudovou vojnou. Ruskí agresori sa stretli s paľbou – nielen armády, ale aj bežných občanov. Prvýkrát v novodobej histórii štátu sme videli, ako sa všetci Ukrajinci spojili proti vonkajšiemu nepriateľovi.

Som si istý, že v budúcnosti o Zelenského úlohe a jeho hrdinstve v rusko-ukrajinskej vojne napíšu historici. Budú sa o ňom nakrúcať filmy a písať knihy, budú po ňom pomenované ulice, aleje a univerzity. Práve so Zelenským sa bude spájať obdobie ukrajinských dejín, ktoré sa bude volať „Konečný rozchod medzi Ukrajinou a Ruskom“.

Po stáročia bojovali Ukrajinci s Moskvou za právo na slobodu a nezávislosť. V tejto krvavej konfrontácii položili svoje životy milióny ľudí. Zdalo sa, že vojna medzi Ukrajincami a Ruskom nebude mať konca. Kremeľ do poslednej chvíle dúfal, že sa mu aj naďalej podarí udržať Ukrajinu na svojej obežnej dráhe. A v tomto sa prepočítal. Najmä Vladimír Putin, ktorý sa o Volodymyrovi Zelenskom hanlivo vyjadroval. Iróniou osudu sa však ten, koho ruský prezident odmietol prijať ako rovnocenného, stal hrobárom súčasného ruského režimu.

Volodymyr Zelenskyj na vojenskej prehliadke pri príležitosti osláv tridsiateho výročia ukrajinskej nezávislosti (24. august 2021).

Epizóda 2

Prezidentská kampaň

31. decembra 2018. Päť minút do polnoci.

So šampanským v rukách čakajú Ukrajinci na Nový rok. Odpočítavanie, čakanie na prejav prezidenta. Pre Petra Porošenka je tento novoročný pozdrav v postavení hlavy štátu posledným.

Sociológia je neúprosná. Podľa Kyjivského medzinárodného inštitútu sociológie je len 11,6 % občanov pripravených hlasovať za úradujúceho prezidenta. Favoritkou pretekov je Porošenkova dlhoročná súperka Julia Tymošenková s 21,2 %. Tretí, s najväčšou pravdepodobnosťou, prezidentský kandidát, Volodymyr Zelenskyj, umelecký riaditeľ štúdia Kvartal 95, so svojimi 14,6 % o úmysle kandidovať za prezidenta zatiaľ nepovedal ani slovo.

Vtom sa tradičné novoročné vystúpenie Kvartalu na televíznom kanáli 1+1 preruší, aby zaznel pozdrav od prezidenta. Namiesto Porošenka sa však na obrazovke objaví Volodymyr Zelenskyj. V bielej košeli s vyhrnutými rukávmi vychádza zo zákulisia. „Dobrý večer, priatelia...“ začne po rusky a v pätnástej sekunde prechádza na ukrajinčinu.

Hovorí o troch možných cestách, ktorými sa môžu Ukrajinci vydať.

Prvá – žiť, ako žiješ.

Druhá cesta – zbaliť si veci a odísť do zahraničia.

A tretia – pokúsiť sa na Ukrajine niečo zmeniť.

„Pre seba som si vybral tretiu cestu. Už dlho sa ma všetci pýtajú, či idem alebo nejdem. Viete, na rozdiel od našich veľkých politikov som vám nechcel nič zbytočne sľubovať. Avšak teraz, niekoľko minút pred Novým rokom, vám niečo sľúbim a hneď to aj splním. Vážení Ukrajinci, sľubujem vám, že budem kandidovať za prezidenta. A urobím to hneď. Idem kandidovať,“ povedal Zelenskyj.

Som si istý, že nie všetci pri novoročných stoloch pochopili, čo sa v tej chvíli stalo. Vyzeralo to ako súčasť ďalšej časti relácie „Kvartal“.

Koncertné pódium. Tlmené svetlo. Usmiaty Zelenskyj. Hlas, ktorým v kreslenej rozprávke hovorí medvedík Paddington. Aký je to, do pekla, kandidát na prezidenta? Kde je kravata? Kde je oblek? Kde sú tradičné patetické slová? Kde je to všetko? Kde je, nakoniec, Petro Porošenko? Priaznivci piateho prezidenta, ktorí na svojich obrazovkách videli namiesto Petra Volodymyra, na sociálnych sieťach spustili naozajstný poplach. „Kto? Tento klaun?“ „Kto to vôbec je, že chce kandidovať za prezidenta!“ „Čo je to za drzosť!“ Pisatelia sa nevyberavo vyjadrovali na adresu Zelenského, oligarchu Kolomojského, ktorý ovláda 1+1, a generálneho riaditeľa televízneho kanála, Oleksandra Tkačenka, ktorý sa neskôr stane národným poslancom za stranu Služobník ľudu a neskôr aj ministrom kultúry Ukrajiny.

Vyjadrenie umeleckého riaditeľa štúdia Kvartal 95 bolo, zrejme, v mnohých volebných štáboch vnímané ako nešťastný vtip.

Avšak v tú noc pred Novým rokom bol Zelenskyj vážny ako ešte nikdy predtým.

Tí, ktorí pochopili hercovo vyjadrenie ako obvyklé vtipkovanie známeho komika, ani len netušili, že Zelenskyj sa kandidovať za prezidenta rozhodol už dávno. Jeho tím sa na voľby dlhší čas pripravoval. Celé leto roku 2018 udržiaval Volodymyr intrigu pri živote, keď podpichoval populárneho frontmana skupiny „Okean Elzy“ Svjatoslava Vakarčuka: „Slava, ideš alebo nie? Pretože ak ty, potom aj ja. Teda, ak ty na betón ‚áno‘ alebo stopercentne ‚nie‘, tak potom aj ja. Lebo sa všetci pýtajú, čo ja. No a čo ja? Ja – to je jasné. Ale čo ty? Jednoducho, ak ty a ja, sme to my. Chápeš? A keď ‚my‘, potom je to všetkých.“

Ako spomína politik Roman Bezsmertnyj, dlho pred volebnou kampaňou sa stretol so Svjatoslavom Vakarčukom a požiadal ho, aby nekandidoval na prezidenta a presvedčil o tom aj Volodymyra Zelenského.

„Povedal som: ‚Slava, vážim si vás ako umelca, ale veľmi vás prosím, stretnite sa so Zelenským a dohodnite sa, že nebudete kandidovať ani vy, ani Zelenskyj. Pretože, v prípade podania kandidatúry vás obidvoch, jednoducho rozbijete Ukrajinu a bude veľmi ťažké hovoriť o veciach, ktoré budú nasledovať.‘ Neviem, či Vakarčuk dal na môj príhovor alebo na príhovor niekoho iného, ale konal absolútne múdro, keď svoju kandidatúru nepodal. Namiesto toho sa zapojil do parlamentnej kampane. Ja tomu dokonale rozumiem, pretože som veľmi dobre vedel: ani jeden, ani druhý neboli schopní vziať si na plecia tie problémy, ktorým Ukrajina čelí, a tým kľúčovým je vojna,“ povedal mi Bezsmertnyj.

Napriek tomu na jeseň 2018 bol vytvorený štáb prezidentského kandidáta, ku ktorému sa pridal aj politický konzultant Dmytro Razumkov, v tom čase takmer jediná mediálne známa postava (samozrejme, okrem frontmana Kvartalu 95).

Zelenského tím sa pripravoval na voľby. V zime 2018/2019 si zaplatili reklamu v rádiách a na bilbordoch so sloganom „Nerobím si srandu“. Práve na toto obdobie bola preložená premiéra tretej série seriálu Služobník ľudu, kde súčasný prezident Ukrajiny hral úlohu učiteľa Vasyľa Holoboroďka, ktorý sa nečakane pre samého seba stal prezidentom.

V Zelenského tíme vtedy sotva niekto rátal s víťazstvom. Ale aj sám Volodymyr, podľa bývalého šéfa Prezidentskej kancelárie Andrija Bohdana, sa pre účasť na prezidentskej kampani definitívne rozhodol až 31. decembra 2018.

Je jasné, že pre Zelenského a jeho spolupracovníkov to bola skvelá príležitosť pred blížiacimi sa parlamentnými voľbami na propagáciu strany Služobník ľudu, zaregistrovanej v apríli 2016.

Pre Ihora Kolomojského, ktorý mal napäté vzťahy s Petrom Porošenkom, sa Zelenskyj stal vyjednávacím bodom s piatym ukrajinským prezidentom aj jeho večnou oponentkou Juliou Tymošenkovou.

Aj keď, podľa tvrdenia politológa Serhija Hajdaja, Zelenského tím vnímal prezidentské voľby ako akúsi hru.

„Mal som rozhovor s ľuďmi, ktorí sa rozprávali s bratmi Šefirovcami, jeho obchodnými partnermi. Oni, aj keď už prebiehala kampaň, neverili v jeho víťazstvo, mysleli si, že sa to nemôže stať. Vraj to len tak niečo Volodymyra pobláznilo, nech sa teda zabaví. Keď však vyhral, boli zmätení ešte viac. Nevedeli, čo majú robiť, pretože pochopili, aká je to zodpovednosť a že ich starý život sa skončil. Že nebude viac ‚Kvartal 95‘, všetky ich produkčné spoločnosti... Pochopili, že sa ocitajú v úplne inej realite, v ktorej musia byť úplne inými ľuďmi. Boli zmätení, snažili sa s niekým poradiť. Ale len oni. Pretože pre samotného Zelenského bolo všetko inak. Myslím si, že vedľa neho už bol Bohdan, ktorý mu povedal: ‚Dobre, neboj sa, ja viem, čo mám robiť, ako to urobiť, musíme sa hýbať dopredu.‘ Bohdana vtedy všetci neznášali, pretože v blízkosti prezidenta vyčnieval a bolo vidieť, že práve on je ťahúňom tohto procesu,“ povedal mi Hajdaj.

Nech je to akokoľvek, krok, ktorý Volodymyr Zelenskyj urobil v noci na Nový rok 2019, zmení nielen jeho zabehnutý hviezdny život, ale aj pravidlá hry v ukrajinskej politike.

Len tak mimochodom, 22. marca 2019 sa jeden z účastníkov prezidentského súboja, politik Roman Bezsmertnyj, pokúsi Zelenského zastaviť a verejne ho vyzve, aby z prezidentského súboja odstúpil. „Zoberte si dokumenty z Ústrednej volebnej komisie, pretože je to hanba a poníženie národa,“ povedal.

Toto volanie však zostalo nevypočuté.

Výsledok?

Petro Porošenko dostane od voličov hlasnú facku.

Julia Tymošenková sa nedočká, kým na ňu príde rad v prezidentskom úrade.

Oleh Ľaško získa na politickej scéne silného konkurenta a o pár mesiacov prehrá so svojou „Radikálnou stranou“ parlamentné voľby.

Plukovník Anatolij Hrycenko odíde do politického dôchodku.

Ukrajina dostane to, čo chcela – Volodymyra Zelenského.

Hoci jeden z jeho vtedajších spolupracovníkov, Ruslan Rjabošapka, neskôr povedal, že krajina hlasovala za jedného prezidenta a dostala úplne inú hlavu štátu. Vraj počas predvolebnej kampane to bola jedna osoba a potom celkom iná.

Ľudia sa schádzajú na kyjivskom štadióne Olimpijskyj, kde onedlho začne očakávaná debata prezidentských kandidátov Petra Porošenka a Volodymyra Zelenského (19. apríl 2019).

Epizóda 3

„KEĎ ŠTADIÓN, tak štadión!“

19. apríla 2019 to na najväčšom štadióne na Ukrajine, NŠK Olimpijskyj, vrelo.

Dvadsaťtisíc divákov čakalo na debatu medzi Petrom Porošenkom a Volodymyrom Zelenským. Prvýkrát v histórii prezidentských súbojov na Ukrajine sa kandidáti, za burácania tribún, snažili zahnať jeden druhého do rohu. Túto reláciu vysielalo a natáčalo 150 televíznych kanálov.

Prakticky počas celej prezidentskej kampane si Porošenkov tím dovoľoval urážlivé vyjadrenia na adresu Volodymyra Zelenského. „Hologram“, „klaun“, „Kolomojského bábka“, „Kremeľská ruka“, to je zďaleka neúplný súbor verbálnych konštrukcií, ktoré Petro takmer každý deň opakoval ako mantru. On a jeho politickí poradcovia boli presvedčení, že kandidát Zelenskyj je nejaké absolútne nedorozumenie.

Podľa Porošenkovho tímu postačí verejná diskusia, ktorá to ukáže. Presne, jeden z typov politického viacboja, v ktorých vtedajší prezident bol, ako sa zdá, veľmi skúsený. No a Zelenskyj? Čo čakať od komika? Naspamäť naučené prejavy? Rady od poradcov? „Áno, vynásobím ho nulou,“ pomyslel si, zrejme, Petro. Ale v tom sa veľmi zmýlil. Pretože, ako sa ukázalo, Zelenskyj sa na debatu pripravoval celý týždeň. Aspoň to tak tvrdí Andrij Bohdan.

Musím povedať, že Porošenkov tím trval na debate prezidentských kandidátov ešte pred prvým kolom volieb. Už vtedy bolo jasné, že hlavní kandidáti na post prezidenta sú traja: Petro Porošenko, Volodymyr Zelenskyj a Julia Tymošenková. Avšak umelecký šéf štúdia Kvartal 95 pozvania na debatu kategoricky ignoroval. V období medzi prvým a druhým kolom sa túžba vyviesť súpera z virtuálneho sveta do reálneho a dokázať jeho politickú neschopnosť stala utkvelou predstavou štábu Petra Oleksijovyča.

Ale predsa len, po dvoch týždňoch diskusií, Zelenskyj pozval Porošenka na debatu. Mala sa konať dva dni pred druhým kolom volieb, 19. apríla o 19.00 na štadióne Olimpijskyj. S divákmi, novinármi, televíznym vysielaním po celej krajine, taká bola Volodymyrova podmienka. Videopozvánka Porošenkovi, ktorú nahral Zelenskyj, bola natočená na filmový spôsob. Prejde chodbou NŠK, vchádza na ihrisko v 73. sektore a ako pravý bojovník vyzýva svojho súpera na debatu.

Je jasné, že herec si vybral prostredie, ktoré mu bolo blízke – javisko, divákov, potlesk, reflektory televíznych kamier. Po krátkych diskusiách bol Porošenko nútený s týmto formátom súhlasiť. Jeho túžba demonštrovať bezvýznamnosť svojho súpera bola taká veľká, že súhlasil so všetkými jeho podmienkami.

Dva podporné tímy na štadióne. Dve pódiá. Dva koncerty naraz. Sektory priaznivcov Porošenka a Zelenského. Moderátormi sú populárni ukrajinskí novinári Olena Froľaková a Andrij Kulykov. Tímy prezidentských kandidátov. Chýbalo už len vyniesť všetky šampiónske pásy prezidentských kandidátov a ohlásiť ako v boxe: „Ladies and gentlemen…“

Národ čakal na predstavenie. A dostal ho.

Porošenko opustil svoje pódium a vyrazil k pódiu, ktoré pripravil Zelenského tím. Peter a Volodymyr si podali ruky a začali debatu.

Volodymyr Zelenskyj nebol taký bezmocný, akého si ho Petro Porošenko predstavoval. To, čo sa odohralo 19. apríla na pódiu NŠK Olimpijskyj, možno len ťažko nazvať debatou. Bol to typický KVN. Presnejšie, súťaž dvoch kapitánov. A tu sa Volodymyr cítil ako ryba vo vode. Áno, v jeho prejave bolo veľa domácich konzerv. Áno, separatistov DĽR nazval „povstalcami“. Áno, svojmu protikandidátovi detinsky sľuboval po prezidentských voľbách ťažké časy. Zelenskyj však vyzeral úprimne. Túto úprimnosť mu kazil len jeho kamarát – „kvartalovec“ Jevhen Košovyj, ktorý prišiel na pódium v mikine s nápisom „POHUY“.

Rozhovor o budúcnosti krajiny medzi Porošenkom a Zelenským sa nepodaril. Tento verbálny súboj je možné nazvať vzájomným obviňovaním, verejnými výčitkami, politickým trollingom alebo aj niečím iným. Komik vyčítal piatemu prezidentovi skorumpovaných priateľov, krvavý biznis, nevyšetrené prípady Majdanu a nedokončenú vojnu na Donbase. Ten na oplátku Zelenskému vyčítal, že sa vyhýba odvodu do armády, politickú nesamostatnosť, jeho väzby na Kolomojského a to, že za ním stoja bývalí členovia Strany regiónov.

V hereckej zručnosti však Zelenskyj Porošenka predsa len porazil, keď ho na štadióne Olimpijskyj donútil pokľaknúť pred rodinami mŕtvych.

„Nie som váš oponent, ja som váš rozsudok.“ Zdá sa, že táto teatrálna a patetická fráza Zelenského na adresu Porošenka ukončila debatu na štadióne Olimpijskyj. Presnejšie povedané, ukončila Petrovo päťročné obdobie a odštartovala Volodymyrovu politickú kariéru.

S prakticky takmer rovnakými chybami, aké robil aj jeho súper.

S obvineniami jeho tímu z korupcie.

S priateľmi a kmotrami pri moci.

Ale je celkom zrejmé: Zelenskyj si len ťažko vedel predstaviť, aké skúšky čakajú jeho a krajinu na konci februára 2022 a že so začiatkom veľkej vojny uvidí krajina úplne iného prezidenta.

Prezident Zelenskyj po svojej inaugurácii odchádza z Verchovnej rady. Jeho gesto smeruje na Olega Ljaška, lídra Radikálnej strany (20. máj 2019).

Epizóda 4

Zelenskyj a 42 miliónov prezidentov

30. apríla 2019 Ústredná volebná komisia oznámila konečné výsledky prezidentských volieb: 73,22 % Volodymyra Zelenského proti 24,45 % Petra Porošenka.

Volodymyrovo presvedčivé víťazstvo nenechalo nikoho na pochybách, že o niekoľko týždňov bude stáť na čele štátu. Ukázalo sa však, že to nebude také jednoduché, keďže parlament počas májovej dovolenky nemohol dva týždne rozhodnúť o termíne inaugurácie prezidenta Zelenského. Potom zazneli verejné výčitky Volodymyrovho tímu na adresu súperov, vraj, chalani, padajte z Bankovej a uvoľnite nám kancelárie. Vyzeralo to, že víťazi čoskoro stratia trpezlivosť a bez akýchkoľvek rozpakov pôjdu vynášať veci porazených z Administrácie prezidenta.

Zelenskyj si bol dobre vedomý, že v ukrajinskej politike z neho, mierne povedané, nemajú radosť. Ani suverénne víťazstvo vo voľbách ho nepostavilo na rovnakú priečku s tými, ktorí strávili nejedno desaťročie vo vládnych úradoch v Pečerských vrchoch v hlavnom meste. Volodymyr tomu rozumel. Preto dal Verchovnej rade okamžite ultimátum: „Inaugurácia sa má konať 19. mája.“ Podľa jednej verzie Zelenskyj na tomto dni trval kvôli odporúčaniu astrológov. Vraj je to dobrý deň pre nové začiatky.

Parlament však Zelenského odmietol. V nedeľu, 19. mája, bol Deň spomienky na obete politických represií, preto sa poslanci rozhodli priviesť k prísahe novozvoleného prezidenta na druhý deň, 20. mája. Volodymyr neskrýval podráždenie.

V deň Zelenského inaugurácie sa Námestie Ústavy pred parlamentom podobalo na chodník filmového festivalu v Cannes – lietajú televízne kamery, more fanúšikov a túžobné čakanie na hviezdu. Zelenského príbuzní, priatelia a priaznivci sa zoradili až po vyhliadkovú plošinu pri Marijinskom paláci.

Päť minút pred desiatou hodinou sa Volodymyr Zelenskyj v sprievode štyroch ochrankárov za neutíchajúceho potlesku vybral chodníkom k Rade. Novozvolený prezident bol v dobrej nálade, vyžaroval šťastie, podávajúc ruku tým, ktorí mu chceli zablahoželať. Keď v dave uvidel svojho priateľa zo štúdia Kvartal 95, Jevhena Košového, vyskočil a pobozkal ho na oholenú hlavu. Bol to, zrejme, posledný Volodymyrov žart v postavení slobodného človeka, nezaťaženého prezidentskou funkciou.

O 10.01 Zelenskyj vstúpil do budovy Verchovnej rady. O 25 minút ho priviedli k prísahe a v novom postavení sa ujal slova.

Po inaugurácii sa predseda parlamentu Andrij Parubij usmial a povedal: „Ďakujem všetkým za účasť na slávnostnom zasadnutí. Bola to zábava.“

„Volodymyr, zle si začal, zle aj skončíš,“ zvolal líder Radikálnej strany. V reakcii na to Zelenskyj nasmeroval ukazovák na Ľaška.