Kaligramy

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.albatrosmedia.cz

Guillaume Apollinaire

Kaligramy – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2023

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Guillaume Apollinaire

KALIGRAMY

Básně z míru a války

(1913–1916)

Z francouzského originálu přeložil Petr Šrůta

Translation © Petr Šrůta, 2019

Epilogue © Jiří Pelán, 2019

E-book konverzi vytvořilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2023

ISBN tištěné verze 978-80-7407-587-2

ISBN e-knihy 978-80-7407-620-6 (1. zveřejnění, 2023) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-7407-621-3 (1. zveřejnění, 2023) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-7407-619-0 (1. zveřejnění, 2023) (ePDF)

Na paměť

mého nejdávnějšího kamaráda

RENÉHO DALIZE

padlého na poli cti

7. května 1917

VLNY

SPOJENÍ

Lana z výkřiků

Zvony zní napříč Evropou

Zavěšená staletí

Koleje svazují národy

My však jsme jen dva nebo tři

Beze všech spojení

Podejme si ruce

Liják v dáli kreslí dým

Lana

Lana utkaná

Podmořské kabely

Babylonské věže proměněné v mosty

Pavouci-Spojaři

Všichni milenci spojení jedním poutem

Další spojení jemnější

Bílé provazce světla

Svazky a svornost

Píši jen abych vás vzrušil

Ó smysly vás mé drahé smysly

Nepřátelé vzpomínky

Nepřátelé touhy

Nepřátelé lítosti

Nepřátelé slzí

Nepřátelé všeho co ještě miluji

OKNA

Od červené k zelené vše žluté umírá

Když zpívají arové v pralesích rodných

Drůbky z pihi

Báseň složit tomu jednokřídlému ptákovi

Zašleme ji telefonicky

Obří trauma

Z nějž oči zapláčí

A hle mezi mladými Turíňankami kráska

Ubohý mladík se vysmrkal do své bílé kravaty

Zvedneš záclonu

A teď podívej otevírá se okno

Pavouci když ruce splétaly světlo

Krása bledost neproniknutelná fialová

Marně se budeme snažit odpočívat

Začneme o půlnoci

Když máte čas máte svobodu

Ulity Mník několik Sluncí a Ježovka západu

Starý pár žlutých bot před oknem

Věže

Věže to jsou ulice

Studny

Studny to jsou náměstí

Studny

Duté stromy co ukrývají kreolské tuláky

Mulati zpívají písně o malé smrti

Svým kaštanovým mulatkám

A husí kvá-kvá trubky na severu

Tam kde lovci mývalů

Vydělávají kožešiny

Třpytivý démant

Vancouver

Kde sněhobílý vlak s nočními světly prchají před

zimou

Ach Paříž

Od červené k zelené vše žluté umírá

Paříž Vancouver Hyères Maintenon New York i Antily

Okno se rozevírá jako pomeranč

To krásné ovoce světla

KRAJINA

KOPCE

Nad Paříží strhl se v jeden den

Souboj dvou velkých letadel

Červeného a černého

Mezitím na obzoru plál

Ten věčný slunce aeroplán

Jedním z nich bylo mládí mé

Druhým byla má budoucnost

Bojovaly velmi vztekle

Jak Lucifer s Archandělem

Jenž má svá křídla zářivá

Jak záhada se odhalení vzpírá

Jak černá noc jde proti dnu

Jak to co miluji přepadá

Má láska jako uragán

Vyvrací strom jenž tu křičí

Hle jak sladce všude kolem

Paříž jako mladá dívka

Malátně vstává z postele

Víská si své dlouhé vlasy

A zpívá svou krásnou píseň

Kam zapadlo jsi mládí mé

Vidíš budoucnost jak plane

Věz dnes musím všemu světu

Říci zprávu o zrození

Umění předpovídání

Někteří lidé jsou kopce

Které z davu ostatních ční

A v dáli vidí budoucnost

Lepší než přítomnost

Jasnější než minulost

Zdobení dob i cest

Plyne a trvá a nezastavuje tě

Nechme hady syčet

Marně proti větru z jihu

Zaklínače vlny vzaly

Časů řád kdy by stroje

Myslet začaly znenadání

Na plážích z drahokamů

Zlaté vlny by se tříštily

Pěna zas matkou byla by

Orli létají níž než člověk

Tomu moře radost dává

Jak ve vzduchu rozptyluje

Stín a splíny se závratí

Kde i duše přijme snění

Slyš doba kouzel přichází

Vrací se teď miliardy

Divotvorných překvapení

Jež žádné báje nestvořily

Když nikdo si je nevymyslel

Vás hlubiny podvědomí

Zítra zkoumat budeme

A kdo ví jaké bytosti

Vynoří se z té propasti

Se svými vesmíry

Proroci povstávají

Jako modré vrchy v dáli

Budou všechno přesně znáti

Jak by vědci vládnout chtěli

Kamkoli nás přenést dají

Největší silou je touha

Pojď na čelo tě políbím

Ty tak lehká jako plamen

Jehož všechno utrpení

Zápal touhy i záři máš

Začíná čas kdy studovat

Co vše znamená utrpení

Nejde jenom o odvahu

Ani o odříkání to není

Ani nic co můžeme udělat

Budeme hledat v člověku

Víc než jsme v něm kdy hledali

Budeme zkoumat jeho vůli

Co za sílu zní se rodí

Bez strojů a bez nářadí

Duše předků bloudí kolem

A mísí se mezi nás

Od časů co s námi tu jsou

Nic nekončí nic nezačíná

Jen pohlédni na svůj prsten

Čas pouští a křižovatek

Čas náměstí a kopců

Jsem tu abych kouzla dal

V nichž svou roli má talisman

Mrtvý a lehčí než život

Nakonec jsem se odloučil

Od všech přirozených věcí

Mohu zemřít ne však zhřešit

To co si nikdo neosahal

To já cítil toho já se dotýkal

Zkoumal jsem co nikdo

Nemůže si vůbec představit

To vše jsem zvážil nejednou

I život jejž zvážit nelze

Já mohu zemřít s úsměvem

Často jsem se vznesl tak vysoko

Kde jsem sbohem všemu dával

Všem divům a přízrakům

Již nechci obdivovat

Kluka co dělá že má strach

Sbohem mládí jasmíne času

Dýchal jsem tvou čerstvou vůni

V Římě z vozů květinových

Plných masek s girlandami

A s rolničkami karnevalu

Sbohem mládí Vánoc bílých

Kdy život se mi hvězdou zdál

Jejíž odraz jsem pozoroval

Ve Středozemním moři

Jasnějším než meteory

S chmýřím jak hnízdo andělů

Nebo věnec z obláčků

Lesklejší než svatozáře

Tak zářící a skvostné

Samé jemné harmonie

Zastavuji a dívám se jak

V žhavé trávě bloudí had

To putuji tu zas jen já

Jsem flétnou na kterou hraji

I bičem jenž trestá ostatní

Nadchází čas pro utrpení

Nadchází čas pro dobrotu

Sbohem mládí již nastal čas

Seznámit se s budoucností

A nezemřít pak z poznání

Je to doba horlivé milosti

Jen vůle bude potřeba

Sedm let hrůzy strádání

Člověk se v boha změní

Čistší živější a chytřejší

Objeví ostatní světy

Duch však vadne jak květiny

Z nichž se rodí šťavnaté plody

Které pak uvidíme zrát

Na stráních sluncem zalitých

Říkám jen pravdu života

Jedině já tak mohu zpívat

Mé písně padají jak zrna

Mlčte vy ostatní zpěváci

Oddělujte zrno od plev

Do přístavu připlula loď

Velký vyzdobený koráb

Ale nikoho jsme v něm nenašli

Jen krásnou růžolící ženu

Ležela tam zavražděna

Byl jsem také žebrákem

Však nedali mi nic než plamen

A já jsem si rty spálil tak

Že nemohl jsem říci dík

Pochodeň již neuhasíš

Tak kdepak jsi můj příteli

Jenž se mi ztrácíš v sobě tak

Že jen propast zůstala

Tam kam jsem vrhl se já sám

V hlubiny kde barva mizí

Slyším vracet se své kroky

Po stezkách kde nikdo nešel

Všude slyším svoje kroky

Tudy chodit celé roky

Líně či spěšně sem i tam

Zimo ty co vousy shazuješ

Sněží a já jsem nešťastný

Přešel jsem zářivá nebesa

Kde život se již hudbou stal

Země tak bílá pro můj zrak

Jako já si přivykněte

Na divy které předvídám

Na dobro jež zvítězí tu

Na trýzeň co protrpěl jsem

A budoucnost tak poznáte

Z utrpení a dobroty

Nová nádhera se zrodí

Dokonalejší než minulá

Vzniklá z vyvážených proporcí

Sněží hořím a zimnicí se třesu

Sedím teď u svého stolu

Píši o všem co jsem cítil

A zpíval tam ve výšinách

Štíhlý strom jenž kymácí se

Ve větru s vlajícími vlasy

Cylindr leží na stole

Těžknoucím čerstvým ovocem

Rukavice u jablka mřou

Jakási dáma si kroutí krkem

U pána jenž sám sebe polyká

Bál víří v hlubinách času

Já dirigenta zabil jsem

Nyní přátelům svým loupám

Pomeranč a šťáva stříká

Tak nádherným ohňostrojem

Všichni zemřeli vrchní číšník

Rozlévá neskutečný šampus

Jenž pění jako ulita

Nebo jak mozek básníka

Zatímco pro růži zpívá

Otrok který šavli tasil

Tak jako prameny svůj proud

Pokaždé když rozmáchne se

Vesmír je tím vyvržený

A vypadnou z něj nové světy

Řidič za volantem sedí

A pokaždé když po cestě

Zahouká projížděje zatáčkou

Objeví se kam oko dohlédne

Stále panenský vesmír

Třetí pak je tu ta dáma

Nahoru stoupá výtahem

Nahoru stoupá stoupá výš

Tam kde světlo rozlévá se

Tam kde jas ji proměňuje

To jsou však malá tajemství

Existují jiná hlubší

Která se odhalí za chvíli

A rozetnou vás na sto kousků

Se stále stejnou myšlenkou

Však plač plač a plačme zas

Ať už bude měsíc v úplňku

Nebo jen srpek zůstane

Ach! plač plač a plačme zas

Ve slunci jsme se tolik nasmáli

Zlatá náruč život nese

Odhalte zlacené tajemství

Vše je jen rychlým plamenem

Jímž rozkvete růže pozlátko

S tou svojí vůní kouzelnou