Ňuňuškovia
Skvelá prespávačka

Vyšlo aj v tlačovej podobe

Objednať môžete na
www.fragment.sk

www.albatrosmedia.sk

Pip Bird
Ňuňuškovia – Skvelá prespávačka

Copyright © Albatros Media a. s., 2023

Všetky práva vyhradené.
Žiadna časť tejto publikácie nesmie byť rozširovaná
bez písomného súhlasu majiteľov práv.

Pre Pierrette, ktorá sa vždy rada pohrúži do bláznivých a zázračných svetov!

Originally published in English by Farshore,
an imprint of HarperCollinsPublishers Ltd, The News Building,
1 London Bridge St, London, SE1 9GF under the title:

Super cute — THE SLEEPOVER SURPRISE

Text copyright © Pip Bird 2021
Illustrations copyright © Dynamo 2021
Translation © Kristína Horková, 2022
Translated under licence from HarperCollins Publishers Ltd
Slovak edition © Albatros Media Slovakia, s. r. o., 2022
The author asserts the moral right to be acknowledged as the author of this work.

Všetky práva sú vyhradené. Žiadna časť tejto publikácie sa nesmie kopírovať a rozmnožovať za účelom rozširovania v akejkoľvek forme alebo akýmkoľvek spôsobom bez písomného súhlasu vydavateľa.

ISBN v tlačenej verzii 978-80-566-3012-9

ISBN e-knihy 978-80-566-3258-1 (1. zverejnenie, 2023) (ePDF)

ISBN e-knihy 978-80-566-3259-8 (1. zverejnenie, 2023) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-566-3260-4 (1. zverejnenie, 2023) (mobi)

Prvá kapitola

Deň rozposielania pozvánok

V Roztomilandii bol krásny slnečný deň. Na úsvite popukali žuvačkové kvety a vzduch naplnila ich jahodová aróma. Húfy sklenených lúčnych koníkov sa vynárali z kvetinových polí a ich malé trblietavé krídelká odrážali slnečné lúče široko-ďaleko. Tento úkaz zobudil všetkých od Cukríkového kaňonu až po Kúzelnú čistinku. Prebudil dokonca aj leňocha Sammyho, ktorý zvyčajne vyspával oveľa dlhšie.

Prebralo ho trblietavé svetlo a chutný závan. Sammy sa postavil pred vchod Ospalej nory, zívol si a usmial sa na oblohu.

Dnes je dokonalý deň na… Čo vlastne? Sammy sa musel poriadne otriasť, aby sa zobudil. Dnes je dokonalý deň na napísanie mojich pozvánok!

„Chvalabohu za také slnečné ráno,“ vzdychol si. „Inak by som prespal polovicu dňa a zmeškal svojho drahého priateľa Louisa. Mal by tu byť každú chvíľku. Musím sa natiahnuť!“

Sammy vyšiel na Lúku šantivých sedmokrások a začal svoje každodenné cvičenie — pozdrav slnku. Načiahol sa vysoko k obláčikom z cukrovej vaty, potom dole k sedmokráskam, ktoré mal pri nohách a šteklili ho na prstoch.

Keď sa práve spúšťal do hlbokého predklonu, začul hlasný štekot. Nemalo to nič spoločné s jeho polohou na psíka — bol to Louis. Čarbador pobehoval po lúke sem a tam.

„Sammy! Sammy! Kde si?“ kričal.

Kde som? zamyslel sa Sammy. „Nuž, pokiaľ ide o vesmír, nachádzam sa na malej planéte s názvom Roztomilandia, ale konkrétnejšie som v oblasti známej ako Lúka šantivých sedmokrások. Ak to chceš vedieť ešte podrobnejšie, mohol by som povedať…“

„Nevidím ťa!“ volal Louis.

Ups! Sammy zabudol, že jeho maskovacie sfarbenie bolo zelené presne ako tráva! Zmenil si kožuch na fialovú, jednu zo svojich najobľúbenejších farieb. „Už ma vidíš?“ spýtal sa.

Čarbador k nemu zamieril, a tak Sammy rýchlo dokončil cvičenie a načiahol sa dozadu, aby sa poškriabal na…

„Blchy, Sammy?“ spýtal sa Louis.

„Nie, nie, nie,“ začervenal sa Sammy. „Len ma trošku zasvrbela… to je jedno. Ako veľmi rád ťa vidím, Louis. Je to od teba milé, že mi chceš pomôcť s písaním pozvánok. Priniesol si si všetky perá a ceruzky?“

„Všetko mám tu!“ odpovedal Louis a brnkol si po ňufáku.

Sammy sa s čarbadorom zoznámil na Rozkvitnutom festivale, kde si šikovne čmáral všelijaké čarbanice. Ale nielen to, on tie čarbanice čmáral vlastným ňufákom! Louisov ňufák bol veľmi výnimočný a psík bol znamenitým umelcom.

V skutočnosti si Sammy na Rozkvitnutom festivale našiel mnoho nových kamarátov. Preto usporadúval večierok. A chcel, aby boli pozvánky extra špeciálne.

Louis sa už nevedel dočkať, kedy začnú. Z vrecka vytiahol hromadu papierov. „Môžeme začať? Čo mám robiť?“

„Najprv ozdobme papiere,“ navrhol Sammy. „Spravme každú pozvánku krásnu, originálnu, inú, dokonalú, unikátnu…“

„Máš to mať!“ povedal Louis.

Psík sa zúrivo pustil do maľovania. Vždy, keď potreboval novú farbu alebo si ceruzku vymeniť za štetec, jednoducho pokrčil ňufákom. Sammy ho s nadšením pozoroval.

Keď Louis dokončil posledné ozdôbky, v oblaku z kriedového prachu a poletujúcich trblietok ho takmer nebolo vidieť. Potom poodstúpil, dychčiac, akoby zabehol maratón.

Sammy sa pozrel na nádherné papiere rozložené na tráve. Boli na nich zachytené letné momenty, čarovné víry, roztápajúce sa farby a kvapkajúce dúhy. Každý bol umeleckým dielom. Šantivé sedmokrásky ich začali krútiť vo vzduchu, aby atrament rýchlejšie uschol.

„Počkajte, sedmokrásky!“ skríkol Sammy. „Ešte sme nenapísali text. Si pripravený, Louis?“

Louis pokrčil ňufákom a zmenil ho na atramentové pero, ideálne na písanie elegantných písmen s oblúčikmi a háčikmi. Sammy mu povedal, čo má napísať.

„Fajn, sedmokrásky, môžete začať!“ povedal Sammy a kvetinky začali krútiť pozvánkami vo vzduchu, aby sa usušili. Potom ich uložili na trávu do úhľadnej kôpky.

„Bravo!“ kričal Sammy. „Odošlime ich hneď teraz.“

„Na niečo si zabudol,“ povedal Louis. „Nenapísal som, kde sa večierok bude konať.“

V Sammyho očiach sa zablyslo huncútstvo. „Ach!“ povedal. „To bude prekvapenie!“ „Napíš iba: Stretneme sa pri Strome prianí. Odtiaľ prejdeme na to miesto peši. Nikto neuhádne, kam!“

Ku každej pozvánke pridali navyše tento malý detail. Potom ich Louis a Sammy povkladali do zlatých obálok a zamierili k poštovej schránke. Louis bežal popredu, ale vrátil sa so znepokojene sklopenými ušami.

„Kolibrík paprčník už opäť hniezdi v poštovej schránke!“ povedal. „Práve som videl, ako na Kelvina kanvicu hádže hovienka!“