Praktičtí lidé

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.ivysehrad.cz

www.albatrosmedia.cz

Christian Morgenstern

Praktičtí lidé – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2023

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Z německých originálů
přeložili Jana Pokojová a Jan Janula.

Translation © Jana Pokojová, Jan Janula, 2022
Illustrations © Karolina Žitná, 2022
E-book konverze © Grafické a DTP studio Albatros Media, 2023

ISBN tištěné verze 978-80-7601-732-0
ISBN e-knihy 978-80-7601-837-2 (1. zveřejnění, 2023) (ePDF)
ISBN e-knihy 978-80-7601-838-9 (1. zveřejnění, 2023) (epub)
ISBN e-knihy 978-80-7601-839-6 (1. zveřejnění, 2023) (mobi)

Pan Majer

Pan Majer má za to, že on je světa střed.
Smysl má, čemu si uráčí rozumět.

Pan Majer zhodnotí i tvoje umění:
Smysl mu nedává? Tedy je bezcenným!

Nejen to. Pan Majer v debatách u piva
takové umění zločinem nazývá.

Za panem Majerem utíkej, nechceš přec,
vrah aby z tebe byl anebo šílenec.

Svatý Paďous

V hloubi lesa, kde spí kalous,
poustevničí svatý Paďous.

Čtu si ze tvé němé tváře,
že mě máš za sedmilháře.

Měl by ses však přestat šklebit,
vždyť se o něm ví i v nebi!

Žije v skrytu, kde spí kalous,
jeho otec byl též Paďous.

Za tebe se modlí, synu,
smývá z tebe hříchů špínu.

Vděčíš pouze muži tomu,
že jsi v hříchu neutonul,

aniž byl bys toho hoden,
chráněn jím jak hromosvodem

proti zlobě Satanově.
Zem je hrouda, prach je člověk.

Estét

Sedám-li si, nesedá si
pouhopouhý zadek.
Sama sebe duše jaksi
na židli zde klade.

Duše nechce, bych si sed,
jde jí o celkový vzhled.
Nehledí na účel nábytku,
praktičnost starost je dobytků.

Pomnětlivec

Dělal si lusk na vědění,
a ač přečetl stohy knih
a moudrost světa čerpal z nich,
ostalcem byl bez zlepšení,
ostalý mým pomýlením;
vždy vědomosti jako sníh
mu rychle tály na dlaních,
čímž nikdy nebyl k nasycení,
ač knihami si plnil břich.

Strašidlo

Je strašidlo,
co se živí kapesníky,
doprovází tě
při cestování,
žere ti z kufru,
z prádla po vyprání,
ze skříně, ze šuplíků,
jako pták
z ruky
zobe taky,
vždy jen jeden dá si.
Vypluls
do dáli
s osmnácti kusy.
S osmi až sedmi
vracíš se zpátky,
což hospodyňky
trápí.

On

Poškrábal se zamyšlen na týle
hranou nehtu malíčku, který si
nestříhal už takovou dobu, že
zeměkouli obrostl, jak se zdá.
Dospěl tím tak konečně, kam kdysi
mířil – k hlavě (lysé a otylé).
Kdepak, jednodušeji nemůže:
přes překážky vzhůru až ke hvězdám!

Etiketa

Lžička a lžíce polovic
přely se, která z nich je víc.

„Já jsem více!“ tvrdí lžička
„Ne!“ řve lžíce polovička.

Vědec se směje: „To chce klid,
nechejme vynést ortel lid.“

Kuchař: „Dámy, zklamu obě,
ale máte stejný objem.“

Palmström

Palmström, jenž došel na hráz rybníka,
vylovil z kalhot žlutý kapesník.
V záhybech spatří zrakem básníka
muže, co knihu čte si pod třešní.

Zmuchlaný svět má zničit nosem svým?
Palmström si zakáže i kýchání!
Je z těch, kdo, kde má krása hájemství,
zjihlí se stěží slzám ubrání.

Podivín možná, ale noblesní,
a kdo má cit, ten zajedno je s ním
a také s kapesníkem na dlani
dál šel by třebas nevysmrkaný.

Španělská vesnice

Palmström si vyjel, s ním jistý pan Korf,
do španělské vsi, že budou hrát golf.

Ve vsi se do čela plácne ale:
„O golfu nevím nic, to je malér!“