Název knihy

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.pointa.cz

www.albatrosmedia.cz

Autor

Název knihy – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

… et onde vien l’enchiostro, onde le carte

chi’i’ vo empiendo di voi: se ‘n ciò fallassi,

colpa d’Amor, non già defecto d’arte.

Francesco Petrarca, Canzoniere

Psal se podzim roku dvacet a dva tisíce, psaly se mé verše, a já se vydal na procházku s milou slečnou, které jsem se už dříve svěřil se svou tvorbou, že básním. No, a jak jsme se tak parkem procházeli a navzájem si mezi sebou vyměňovali slůvka, tu se na mne obrátila a pohleděla v tak rozkošném rozohnění, ať ji příště přinesu svou sbírku, že hned jsem začal promýšlet, jak pro ni svazek vyrobím z pár listů, a natolik jsem se rozmyslel – vyrobím pro všechny blízké. A potom dlouho netrvalo dál, než dobrá myšlenka naskytnuta byla: vydat sbírku u nakladatelství Pointa, kterému děkuji právě za to, jak skvěle takovéto fantazie naplňuje skutečností.

Jsem Oldřich, zdravím a pěkně tě tu vítám. Těžko se mi o sobě povídá takhle do prázdna, ale rád o sobě básním, ba o svém nitru. Tento neveršovaný úvod vzniká jako poslední ze všech textů – už mne opustila múza, musím jí ale poděkovat za všechny ty krátké chvíle, které se mnou tráví, jen když se jí zachce; a že se vrátí! Moc děkuji i těm z vás, kdo mi vyjádřili svou přízeň při přání všem snům vzdáleném: vydat svou knihu básní. To by se jistě celé nepodařilo ani bez přísluhy Ely Prokopové, věnuje se redakci a korektuře textů, Johany Kratochvílové, připravila grafické zpracování a sazbu knihy, a Jiřího Vlacha, mého blízkého kamaráda, malíře těchto ilustrací a obálky.
I jim patří veliké díky!

Předzpěv

Ty, kdo se v těchto verších dotkneš políbení,

kdo přistihneš se hravě luštit v nich,

věz, Čtenáři můj, listuješ po první z knih;

snad okouzlí tě obraz, rýmu znění.

Čteš zpěvy, mnohým byť jsou k pochechtání,

jež láskou, tajemstvím pak zcela,

jsem naplnil i zžehlou hrstkou popela

svých prvních mladých srdcí rozeplání.

Já vstoupil v labyrinty, hledám viníka:

sám není, to sličny! A jedna vyniká

tak jasně, osvítila mého básníka.

Před Tebou liji hořké slzy do klína

a píšu šifru: mysl jsi mi vzácně jiná;

a láska dodá: a já tvá trapná slabina.

I

Nultá milá

první dotek

Čas veškerý a čtrnáctero

svých ubolených veršů poskládám

ve sladké cele a nejsladší z dam;

kde drží mou mysl, mé tělo,

mé srdce, které prvně tlelo

a tlí slabostí jistou jako já sám.

Nepolíbeno, tkví zde, ne tam,

kde síly své by svalnatělo.