Strašidelná knihovna

Schovávaná s duchy

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Dori Hillestad Butlerová

Strašidelná knihovna – Schovávaná s duchy – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Dori Hillestad Butlerová

Strašidelná knihovna

Schovávaná s duchy

Original English edition first Published in 2016 under the title The Haunted Library – The Hide-and-Seek Ghost by GROSSET & DUNLAP, a division of Penguin Young Readers Group, 345 Hudson Street, New York, New York 10014

Text copyright © 2016 by Dori Hillestad Butler

Illustrations copyright © 2016 by Aurore Damant

All rights reserved including the right of reproduction in whole or in part in any form.

This edition published by arrangement with Grosset & Dunlap, an imprint of Penguin Young Readers Group, a division of Penguin Random House LLC.

Z anglického originálu The Haunted Library – The Hide-and-Seek Ghost

přeložil Václav Soukup.

Odpovědná redaktorka Helena Klečková

Vydalo nakladatelství Fragment ve společnosti Albatros Media a. s.

se sídlem 5. května 22, Praha 4

Číslo publikace 39 861, 1. vydání, 2022

E-book konverzi vytvořilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2022

Translation © Václav Soukup, 2022

www.fragment.cz

e-shop: www.albatrosmedia.cz

www.facebook.com/nakladatelstvi.fragment

ISBN tištěné verze 978-80-253-5802-3 (1. vydání, 2022)

ISBN e-knihy 978-80-253-5829-0 (1. zveřejnění, 2022) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-253-5830-6 (1. zveřejnění, 2022) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-253-5828-3 (1. zveřejnění, 2022) (ePDF)

Cena uvedená výrobcem představuje nezávaznou

doporučenou spotřebitelskou cenu.

Mamka mlží

Tři… dva… jedna… TEĎ!“ vykřikl malý Honza.

Byla noc a všichni pevní lidé, kteří bydleli v knihovně, spali. Kaz se vznášel ve vstupní hale s mamkou, taťkou a malým bráškou. Všichni se zjevovali.

Kaz svraštil obličej. Zaťal zuby. Pevně sevřel ruce v pěsti. A moc, moc, moc se snažil zjevit jako zbytek jeho rodiny. Ale ať dělal, co dělal, ať se snažil sebevíc, nedařilo se mu to.

„Vím, že to dokážeš,“ povzbuzovala ho mamka a přestala se zjevovat.

„Všechny ostatní duší schopnosti jsi zvládl,“ řekl taťka.

Bylo to tak. Kvílet už uměl. Taky dokázal procházet pevnými zdmi a zvedat pevné předměty. Dokonce se naučil přeměňovat pevné předměty na duší předměty.

Když jejich rodina dřív bydlela v budově staré školy, Kaz nic z toho neuměl. Zvládl se akorát nafouknout a smrsknout.

Od té doby se toho hodně změnilo.

Kaz vzpomínal, jak si s bratry hráli v budově staré školy. Jeho starší bráška Finn rád strašil Kaze a malého Honzu tím, že vystrčil ruku nebo nohu ven z budovy. Ale jednoho dne Finn prostrčil zdí hlavu trochu moc daleko a vítr ho vytáhl ven. Babička s dědečkem se ho pokusili zachránit, ale skončilo to špatně. Vítr je všechny odfoukl pryč.

Potom se mamka s taťkou ještě usilovněji snažili naučit Kaze jeho duší schopnosti. Ale než stihl nějaké nové schopnosti natrénovat, budova staré školy byla zbourána. Kaz se zbytkem své rodiny skončil venku a vítr je rozdělil.

Kaze to zaválo do knihovny, kde poznal Klárku a dalšího ducha, který tam bydlel, Becketta. Klárka byla pevná dívka, stejně stará jako Kaz. Dokázala vidět duchy, i když se nezjevovali, a slyšet je, i když nekvíleli. Nikdo nevěděl proč.

Klárka s Kazem si založili detektivní kancelář na řešení duších záhad a snažili se najít Kazovu ztracenou rodinu. Minulý týden našli Kazovy rodiče. Nyní už zbývalo jen vypátrat Finna. Kaz se obával, že ho už nikdy neuvidí.

„Venku začíná svítat,“ řekl teď taťka. „Klárka se zanedlouho probudí. Zkus to znovu, synku.“

„Tentokrát nesvírej ruce v pěst,“ navrhla mamka. „A nezatínej zuby. Zjevit se je těžké, když jsi celý stažený. Uvolni se a nech se tím prostoupit.“

„Nevím, co to znamená,“ namítl Kaz.

„Nevíš, co znamená co?“ zeptal se Beckett, který právě přivanul do vstupní haly. „Ach!“ řekl, jakmile spatřil Kazovu mamku. „Omlouvám se. Nevěděl jsem, že jste tady.“

„To je v pořádku,“ řekla mamka upjatě. Teď to byla ona, kdo byl celý stažený.

Od doby, kdy se v knihovně usadili jejich rodiče, Kaz s malým Honzou Becketta téměř nevídali. Jejich mamka a Beckett se z nějakého důvodu vzájemně příliš nemuseli.

„Snažíme se Kaze naučit zjevování,“ vysvětlil malý Honza Beckettovi. „Možná byste nám mohl pomoct?“

Beckett zavrtěl hlavou. „To si nemyslím.“ Otočil se a zamířil pryč.

„Proč ne?“ zeptal se Kaz. Než k nim do knihovny přišli Kazovi rodiče, Beckett s Kazem pracoval na zlepšení jeho duších schopností pořád.

Ale Beckett neodpověděl a odplul.

Kaz se obrátil k mamce. „Proč se s Beckettem nemáte rádi?“ zeptal se.

„O čem to mluvíš?“ zeptala se mamka a trochu se zdráhala pohlédnout mu do očí. „S Beckettem vycházíme dobře.“

„Nevypadá to tak,“ poznamenal malý Honza.

„Nikdy spolu nechcete být v jedné místnosti,“ upozornil Kaz.

„Odkud se vlastně vy dva znáte?“

Mamka pokrčila rameny, jako kdyby o nic nešlo. „Když jsem byla malá, tak jsme spolu strávili nějaký čas.“

„A…?“ pokynul malý Honza mamce, aby pokračovala.

„A nic,“ řekla mamka. „Už je to dávno.“

Kazovi bylo jasné, že ten příběh je složitější. Co by ale mamku nebo Becketta přimělo říct jim celou pravdu?

* * *

„Jste vy duchové připravení vyrazit do pečovatelského domu?“ zeptala se Klárka později toho odpoledne. Byla neděle a ona slíbila, že vezme Kaze, malého Honzu a jejich rodiče na návštěvu k babičce a dědečkovi. Mamka s taťkou neviděli babičku a dědečka hrozně dlouho.

Haf! Haf! zaštěkal Kosmo.

„Dobře, Kosmo,“ řekl Kaz a popadl svého psa. „Můžeš tam jít s námi.“