Přeložila:

DARINA POVOLNÁ

Elle Kennedy: Skandální noc

Vydání první

Copyright © 2014 by Elle Kennedy

All rights reserved

Vydalo nakladatelství Baronet a.s., Květnového vítězství 332/31, Praha 4,

www.baronet.cz v roce 2022 jako svou 2507. publikaci

Přeloženo z anglického originálu One Night of Scandal vydaného v roce 2014

Český překlad © 2022 Darina Povolná

Odpovědná redaktorka Marie Kejvalová

Korektorka Daniela Čermáková

Ilustrace na přebalu © 2022 Martina Černá

Přebal a vazba © 2022 Martina Černá

Sazba a grafická úprava Ricardo, Sázavská 19, Praha 2

Veškerá práva vyhrazena.

Tato kniha ani jakákoli její část nesmí být přetiskována, kopírována

či jiným způsobem rozšiřována bez výslovného povolení.

Název a logo BARONET® jsou ochranné známky zapsané

Úřadem průmyslového vlastnictví pod čísly zápisu 216133 a 216134.

ISBN 978-80-269-1808-0 (Formát ePub)

ISBN 978-80-269-1809-7 (Formát MobiPocket)

BARONET

Praha 2022

Elle Kennedy

Skandální noc

After Hours (2)

Pro Gwen, za tvou podporu, nadšení

a nejvíc ze všeho za tvoje přátelství.

1. KAPITOLA

Reed Miller nesnášel noční kluby. Byla to těžká ironie, vzhledem k tomu, že jeden z nejžádanějších klubů v Bostonu vlastnil, ale to byla prostě jen práce. Co se týče osobního života, klub byl tím posledním místem, kde by chtěl trávit svůj čas.

Většina žen, které v nočních klubech potkal, už někoho na sex sháněla, takže byly více než ochotné s ním jít domů, aniž by se musel nějak snažit. Pro muže, který žil vzrušením z lovu, to poněkud postrádalo zábavu.

V téhle chvíli se ale hnal za docela jiným typem cíle.

Za drogami.

Samozřejmě že ne za účelem rekreačního užití. Nehodlal si tím svinstvem trávit tělo. Ani ve svých dnech slávy, kdy byl zápasníkem smíšených bojových umění, nikdy nepoužil látky, jež zlepšovaly sportovní výkon. Nejenže to byla jistá cesta, jak se nechat ze soutěže vyhodit, ale zároveň i ubohý pokus, jak se prolhat k vítězství.

Dnes večer šlo pouze o průzkum. Během posledních dvou měsíců nějaký parchant prodával extázi v Hříchu, což byl klub, který Reed se svými dvěma nejlepšími přáteli provozoval. Žádný ze zákazníků, jichž se vyptával, neznal jméno dealera, a pokud ho znali, rozhodně nebyli zrovna žhaví mu ho odhalit. Jenže oni museli prodej éčka zastavit co nejdřív, než se bostonské policejní oddělení rozhodne zahájit vlastní vyšetřování, které by mohlo vést k zavření Hříchu na dobu neurčitou.

Reed se rozhodl konkurenční klub navštívit v naději, že místní štamgasti by něco mohli vědět, ale jediné, v čem v Kribu uspěl, byla telefonní čísla šesti dívek, o něž neměl zájem.

„Chceš si zatancovat?“

Hezká brunetka v přiléhavých růžových minišatech mu položila horlivý dotaz, když přistoupila se sklenkou daiquiri ve své pěstěné ruce k jeho stolu. Chtěl ji odmítnout, měla však tak nadějný výraz, že neměl to srdce ji zklamat.

„Jistě,“ ustoupil Reed.

Počkal, až si odloží skleničku na stůl, vzal ji za ruku a vedl k zaplněnému tanečnímu parketu. Na vyvýšené plošině vysoko nad hlavní místností pouštěl DJ ohlušující drum’n’bass píseň, která byla vhodnější pro rychlý a energický tanec, jenže ta brunetka o rychlé neměla zájem. Místo toho ovinula paže kolem Reedova krku a začala se o něj v pomalém a svůdném tempu třít.

Normálně by byl pro všemi deseti. Pěkná holka, co se mu mačká na rozkrok? Sem s ní.

Dnes večer mu to ale připadalo jako otrava.

Bože, už ho k smrti nudily ty náhodné noci s ženami, jejichž jména si ráno nepamatoval. Možná mu pomyšlení na nezávazný sex kazil fakt, že právě překročil třicítku anebo že viděl své nejlepší kamarády šťastně zadané. Když mu Gage a AJ už nedělali parťáky, Reed byl v zemi nezadaných úplně sám a začínalo mu to vážně vadit.

„Jsi tak sexy.“ Jeho taneční partnerka přiblížila rudě namalované rty k jeho uchu a křičela, aby ji přes tu zběsilou hudbu bylo slyšet.

Reed se dlaněmi lehce dotkl jejích boků a snažil se odsunout od vlnící se pánve, jež mířila na jeho rozkrok jako střela naváděná teplem.

„Díky,“ odpověděl rozpačitě.

„Chceš odsud vypadnout?“ Jasný záblesk stroboskopu odhalil na její tváři významný úsměv.

„Ne, ještě jít nechci.“ Zvedl hlas. „Sháním nějaké party dobroty. Nechci jít domů, dokud něco neseženu.“

V očích se jí mihnul zájem. „Jako co?“

„Extázi. Nevíš, jestli to tu někdo nemá?“

Reakce jeho taneční partnerky byla rychlá a nečekaná. Paže, jimiž ho předtím dychtivě objímala kolem ramen, jí spadly, zatvářila se otráveně a prudce couvla zpátky.

„Vážně? Ty jedeš v tomhle svinstvu? Fuj! Proč je každý chlap, kterého tu potkám, smažka!“

Odfrkla si s hlasitou nadávkou, jež se pro ženu zrovna nehodila, a nechala ho stát na parketu.

Ta ironie ho pobavila. Být odmítnutý holkou, o kterou ani nestál.

Nevěděl, jestli má nasadit frustrovaný výraz, nebo se pobaveně uchechtnout, a opět vyrazil zpoceným davem. Měl v úmyslu se vrátit ke stolu, ale zastavil se, když v záplavě lidí spatřil povědomou tvář.

A sakra.

Nebyla to Darcy?

Nemohl si být moc jistý vzhledem k tomu, že stroboskop zběsile blikal a její tvář se každou druhou vteřinu zahalila do tmy. Bez váhání změnil směr a vyrazil k ní. Jedna jeho část velice pevně doufala, že si ji prostě jen s někým spletl.

Protože pokud to byla Darcy, právě uviděl přítelkyni svého nejlepšího kamaráda, jak se líbá s jiným mužem.

Ne, počkat. Zúžil oči a uvědomil si, že ten pár, co zahlédl, se ve skutečnosti nelíbal. Jejich tváře byly blízko, ale vypadalo to, že si jen povídají.

A ano, rozhodně to byla Darcy Grantová. Teď, když byl metr a půl daleko, už zcela jasně poznával její rysy. Modré oči, jež měla daleko od sebe, vysoké lícní kosti, ty sexy rty –

Přinutil se tu poslední myšlenku vyhnat z hlavy. Nesměl ani v myšlenkách použít slovo „sexy“ ve vztahu k AJově dívce. Bylo to naprosté porušení bratrského kodexu.

Ale na co si to vlastně hrál? Co se týče Darcy, porušil ten kodex už aspoň stokrát. Všechny ty chlípné myšlenky, co o ní měl, mu v podstatě zajišťovaly v pekle místo pro mizerné kamarády.

V tuhle chvíli ho ovšem víc zajímalo, proč AJova přítelkyně flirtuje s jiným mužem. Možná nebylo na místě, aby se do toho pletl, ale musel by se propadnout, kdyby dopustil, aby z jeho nejlepšího kamaráda někdo dělal blázna.

AJ Walsh byl pro Reeda prakticky jako bratr. Ti dva spolu vyrostli ve čtvrti South Boston, chodili do stejných škol a hráli za stejné sportovní týmy. Reed by si pro svého kamaráda klidně stoupl kulce do cesty a věděl, že stejně to funguje i naopak. AJ by neváhal a stál by při něm.

Narovnal ramena, napochodoval ke stolu toho párečku a nasadil svůj nejpůsobivější smrtonosný výraz.

„Čau, Darcy,“ oslovil ji hlasitě.

Otočila hlavu a vytřeštila oči, když ho poznala. „Reede!“ vyjekla a v jejím tónu nepochybně zaznívala provinilost.

Přesunul pohled k jejímu společníkovi, jímž byl vytáhlý muž s velice světlými vlasy a pyšným úsměvem. „Můžeme vám pomoct?“ zajímal se ten chlapík.

Reed vůči němu pocítil okamžitou antipatii. Zamračil se, zvedl prst do vzduchu a vyštěkl: „Vypadni odsud.“

Týpkovi spadla čelist. „Tak to ani náhodou, chlape. Byli jsme právě s dámou uprostřed –“

„Ničeho,“ dokončil Reed. „Byli jste uprostřed ničeho. Takže zmizni.“

Darcyin společník se k ní ostražitě otočil. „To je tvůj přítel, nebo tak něco?“

„Nebo tak něco,“ odpověděl Reed za ni.

Uběhlo několik vteřin, než blonďák seskočil ze stoličky a zabodl do Darcy pohled. „Mohla jsi mi sakra říct, že máš přítele, a neplýtvat mým časem.“

Když odpochodoval, Reed si uzmul prázdné místo, položil lokty na stůl a chladně se na AJovu přítelkyni podíval. „Co. To. Má. Krucinál. Být?“ Sotva ze sebe dokázal ten dotaz vyrazit, jak byl vytočený.

Jak měl tohle svému kamarádovi proboha říct? AJ bude zničený, až se dozví, k čemu se jeho dívka chystala.

„Jenom jsme si povídali,“ odsekla Darcy a zněla stejně naštvaně, jako se Reed cítil.

„Blbost,“ střelil zpátky. „Ať to bylo cokoliv, vedlo to k šukání a oba to víme.“

„No a co kdyby jo?“ Z modrých očí jí lítaly blesky. „Fajn, možná je to dost brzo, ale co dělám a s kým se vídám, do toho ti vůbec nic není! Jestli se chci po rozchodu vyspat s nějakým týpkem, co ho potkám v klubu, mám na to sakra právo!“

Po rozchodu?

Reed svraštil obočí a přemítal, jestli se nepřeslechl. Určitě se s AJem nemohli rozejít. Od chvíle, kdy ji AJ svým kamarádům představil, bylo Reedovi jasné, že Darcy je pro toho chlapa perfektní, a proto byla tahle zvrácená přitažlivost ještě milionkrát horší. Její pohodová, ale i temperamentní osobnost se k AJovi hodila. Měl klidnou povahu a Darcyina dobrodružná nátura vyvažovala AJovu tendenci hrát vždycky na jistotu.

Fakt, že byla neskutečně sexy, představoval jenom třešničku na dortu.

Na AJově dortu , připomněl si Reed, jak to udělal už mnohokrát od chvíle, co spolu AJ a Darcy začali chodit. Nezáleželo na tom, že pokaždé, když ji uviděl, chtěl zabořit tvář do jejího elegantního krku a vdechovat její vůni. Nebo že ho prsty svěděly touhou hladit její husté, jahodově blond vlasy. Nebo že mu penis málem explodoval v kalhotách, když pomyslel na to, že by se zabořil do její horké, těsné –

AJova holka, ostře ho napomínal hlas v hlavě.

Správně. Nezáleželo na tom, jak ho ta ženská rozpalovala. Byla mimo jeho dosah.

Ale bože, vypadala tak nádherně, když byla vytočená.

„A víš ty co?“ pokračovala Darcy a tváře jí žhnuly vztekem. „Zrovna ty máš co povídat. Ty jsi ten největší kurevník, co znám! Ale pro tebe je to asi v pořádku si namátkou v klubu vybírat cizí holky, co, Reede? Ovšem když to udělám já, nezadaná dospělá žena, najednou je to děsně špatně a –“

„Vy jste se s AJem rozešli?“ přerušil ji.

Překvapeně zamžikala. „Cože?“

„Vy jste se rozešli?“ opakoval přes zatnuté zuby.

Vypadala zmateně a přikývla. „Jo. Minulou noc. On ti to neřekl?“

Reedovi dělalo potíže myslet, tělem mu otřásal šok a zmatek. Uvědomil si, že s AJem dnes vůbec nemluvil. Jeho kamarád měl volný víkend, což byl důvod, proč se Reed v Hříchu staral o bar, než vyrazil do Kribu. Normálně by se zabýval obchodními záležitostmi a pracoval by ve své kanceláři v posledním patře klubu, zatímco Gage řešil bezpečnost a AJ se staral o věci kolem baru.

Reed se náhle rozpomněl, že AJ měl v plánu odjet na víkend s Darcy.

Ovšem Darcy byla tady.

A rozhlížela se po chlapech.

„Tys mu dala kopačky?“ zajímal se.

Zesmutněla. „Ne. Bylo to vzájemné.“

Nevěřícně si odfrkl. „Rozchody nejsou nikdy vzájemné.“

„Tenhle byl.“ Sevřela rty. „Ne že by ti do toho něco bylo, ale s AJem jsme se spolu rozešli navzájem. Oba jsme věděli, že to nefunguje, a oba jsme se taky rozhodli to ukončit.“

„Proč to nefungovalo?“

Podrážděně si zajela rukou do vlnitých vlasů. „Nehodlám ti poskytovat detaily, Reede. To je mezi mnou a AJem, fajn?“

Fajn? Na ničem z toho nebylo nic fajn. Vlastně musel hodně rychle odejít, teď hned, než se z jeho výbuchu radosti, který v něm vyvolalo Darcyino sdělení, stane něco docela jiného.

Neměl právo mít z toho rozchodu radost. Vůbec. Měl být smutný a rozhozený za svého kamaráda, protože ať už řekla Darcy cokoliv, konec jejich vztahu nemohl být vzájemný. Ten chlap do ní byl blázen, kristepane.

Stejně jako ty.

Reed to vnitřní popichování umlčel. Ne, tam se pouštět nebude. Nemohl popřít, že ho ta žena přitahovala, ale touha byla nestálá věc. Dříve nebo později se vytratí.

Alespoň si to posledních pět měsíců opakoval.

Zatím se sice žár, který v Darcyině přítomnosti cítil, zrovna nezchlazoval, ale byl si jistý, že se tak nakonec stane.

Muselo se to stát.

„To je celé,“ zakončila Darcy. „Jsem zase single. Paráda. Jsem si jistá, že jsi nadšený, že jsem tvýmu nejlepšímu kámošovi zmizela ze života. A teď, jak jsi to už předtím tak trefně řekl – zmizni.“

Zabodl do ní pohled. „Proč tak moc chceš, abych vypadl?“

Naštvaně vydechla. „Protože jsem se přišla bavit! A nemám žádnou šanci, když se tu budeš ometat.“

Reed se ze židle ani nehnul.

„Myslím to vážně, běž pryč,“ zavrčela. „My nejsme žádní kamarádi, jo? A žádnej chlap mě nepožádá o tanec, když tu budeš sedět a křenit se na každýho –“

„Chceš tancovat?“ přerušil ji. „Pojďme tancovat.“

Otevřela pusu dokořán. A potom ji zase zaklapla. Zatvářila se ostražitě a dívala se na něj, jako kdyby nabídl, že ji zavraždí a zbaví se jejího těla v řece.

Neměl jí to za zlé. Ve skutečnosti nebyla tak daleko od pravdy. Nebyli kamarádi.

Především proto, že mu velice záhy došlo, že jediný způsob, jak tu nevhodnou přitažlivost k ní udržet na uzdě, je chovat se chladně a držet se od ní dál.

Nicméně to teď udělat nemohl. Pokud by totiž odkráčel, riskoval, že Darcy dostane nějaký nadržený parchant a ona s ním nejspíš půjde domů. Nemohl tohle s čistým svědomím dopustit. Rozchody nebyly zrovna nic daného, zvláště tehdy, když se udály ani ne před čtyřiadvaceti hodinami, a Reed věděl, že by AJovi ublížilo, kdyby se pokusil získat svou dívku zpátky a zjistil by, že se stihla vyspat s jiným chlapem.

„Nehodlám s tebou tancovat,“ odmítla ho Darcy chladně.

Ušklíbl se. „Fajn, tak tu pro mě za mě klidně můžeme jen v tichosti sedět.“

„Chováš se směšně.“

„A ty se zase chováš necitlivě. Kdyby ti na AJovi aspoň trochu záleželo, respektovala bys ho natolik, že bys neskočila s někým do postele hned potom, co jste se rozešli.“

Otráveně zkřivila obličej. „Když se rozhodnu po rozchodu s někým vyspat, nemůžeš mi v tom zabránit.“

„Ale ano, to můžu. Právě teď mě můžeš považovat za svůj stín. Nikam od tebe neodejdu, holčičko. Ne, dokud tě nenaložím do taxíku a neuvidím, jak odjíždíš. Samotná.“ Pevně stiskl čelist, sklouzl ze židle a natáhl k ní ruku. „Tak jdeme tančit, nebo ne?“

Darcy byla zaražená.

A frustrovaná.

A neskutečně vytočená.

Schválně zamířila dnes večer do Kribu, protože věděla, že tady rozhodně nepotká AJe, jenže co čert nechtěl, místo toho narazila na jeho nejlepšího kámoše. Na chlapa, který jí dával víc než jasně najevo, že ji nemá rád.

Do háje s Reedem. Ona jeho taky neměla dvakrát v lásce. AJ vždycky trval na tom, že Reed je báječný chlapík, a pěl na něj ódy pokaždé, když proti němu Darcy něco měla, jenže za celé ty měsíce, co toho chlapa znala, jí ukázal jenom chladnou a nevrlou tvář, ze které jí bylo nanic.

A taky byl panovačný. Kdo by mohl na tuhle otravnou vlastnost zapomenout? Ona rozhodně ne, protože právě teď jí jeho umanutost překazila plány.

Některé ženy se nastrojily prakticky pro jakoukoliv příležitost, ale Darcy mezi ně nepatřila. Ne, ona měla důvod, aby se navlékla do krátkých šatů a trestala svoje nohy osmicentimetrovými jehlami – vášeň.

Ano, šlo o vášeň. S velkým V a se vším všudy. Bylo jí dvacet sedm let, a ani jedinkrát nezažila nic, co by se nepolapitelné vášni alespoň trochu blížilo. Pravda byla, že to bylo nejspíš způsobeno tím, že chodila jen s milými a slušnými muži jako AJ. Nemohla popřít, že její od včerejška bývalý přítel byl mimořádně sexy, ovšem že by byl vášnivý? To ani ne.

Pozitivní však bylo, že si aspoň nemusela dělat hlavu s tím, že by mu zlomila srdce. Navzdory tomu, co si jeho otravný kamarád myslel, jejich rozchod byl skutečně vzájemný.

Po více než pěti měsících chození už ani jeden nemohl ignorovat depresivní pravdu: byli skvělí přátelé, ale příšerní milenci.

Darcy doufala, že ta počáteční jiskra mezi nimi se rozdmýchá do vášnivého a trvalého vztahu, bohužel však zhasla rychleji než svíčka při hurikánu. A teď je kvůli Reedu Millerovi její výprava za divokou nocí plnou vášně zrovna tak nedosažitelná.

Přejela mu pohledem po tváři a rozčílilo ji, jak dobře vypadá. Tedy oprava: byl nádherný . Ve stylu „klidně mi můžeš rovnou strhnout kalhotky“. Jeho vlasy byly černé a zastřižené nakrátko, měl pronikavé modré oči, ostře řezané rysy, které byly výrazně mužné spíše než vyloženě hezké, a byl neskutečně přitažlivý.

A jeho zbytek? Panenko skákavá. Měl vypracované tělo, silné svaly, dlouhé končetiny a zadek tak pevný, že by jím mohl louskat ořechy.

„Trucuj, jak dlouho budeš chtít. Já nikam nejdu, Darce.“

Jeho hluboký, břitký hlas ji vytrhl z nevhodného okukování. Naštěstí to nevypadalo, že by si povšiml, jak si ho prohlíží. Ve výrazu se mu zračila nelibost smíchaná s nezlomným odhodláním, které ji nenechávalo na pochybách, že má dnes po ptákách.

Vlastně doslova.

„Jsi totálně mimo,“ zvedla hlas, aby překřičela hudbu. „Už se s AJem nevídáme, takže se to nedá brát jako podvádění, kdybych někoho potkala.“

„To mě nezajímá. Dokud tu jsem, dít se to nebude.“

Bože. Vážně nehodlal ustoupit.

Dál to nemá cenu, holka. Beztak ani nejsi typ na jednu noc.

Ten poraženecký hlas v její hlavě měl pravdu. Skákat do postele s neznámými muži nebylo něco, čemu by moc holdovala. Vlastně nikdy.

Darcy přemohla povzdechnutí. Možná to byla od začátku chyba. Hloupé unáhlené rozhodnutí, jež bylo vyvoláno rozchodem s AJem, který ji opravdu upřímně deprimoval. Ne že by ztratila lásku svého života, nebo tak něco, ale protože jejich vztah prostě jen zdůraznil všechno, co tolik postrádala. Po čem tolik toužila. Zábava. Smích. Vzrušení.

Vášeň.

Jasně, kruh se uzavírá, jsme zpátky u vášně.

„Ale no tak, přestaň s tím.“

Cítila, jak ji táhne, a uvědomila si, že Reed jí omotal prsty kolem předloktí. Jeho ruka byla velká, hřejivá, a také naprosto neosobní, když ji vedl na parket.

Jak se proplétali davem, Darcy spolkla svůj vztek. Fajn, jestli se chtěl chovat jako macho pitomec a pronásledovat ji jako stín, prostě ho nechá. Vášeň pro ni už očividně v nabídce nebyla, ale zábava a tanec ano, takže si stejně tak dobře může tenhle zpackaný večer užít alespoň něco. Tedy možná jenom tu taneční část. Koneckonců, zábava a Reed Miller, to nešlo zrovna moc dohromady.

Smyslný rytmus, jenž se linul z DJových gramofonů, okamžitě pronikl Darcy do krve a její tělo reagovalo po svém. AJ tanec nesnášel. Taky chudák neměl žádný smysl pro taneční rytmus, zatímco jeho kamarád s ním tohle očividně nesdílel.

Překvapilo ji, když Reed nemarnil čas a přitáhl si ji k sobě. Položil jí ruku na bok a začal se pohybovat do pulzujícího, dekadentního rytmu, jako kdyby to dělal už stokrát předtím.

Sklonil hlavu k jejímu uchu a polechtal ji na krku horkým dechem. „Proč máš tak krátké šaty?“ zeptal se chraplavě.

Nad jeho nesouhlasným tónem trochu ztuhla a podívala se dolů na svoje sametově zelené šaty, které jí sahaly téměř ke kolenům. „Zase tak krátké nejsou. Podívej se kolem – polovina holek je pomalu nahá.“

„Polovina holek nejsou ty.“

„Co to má sakra znamenat?“ vyprskla.

Místo odpovědi vzal do hry druhou ruku, přejížděl s ní nahoru a dolů po jejích zádech, zatímco kroutil boky v pomalém, návykovém tempu.

Páni. Báječně voněl. Chřípí jí zaplavilo santalové dřevo, citrusy a cosi jedinečně mužského, až se jí z toho zamotala hlava. Jeho hrudník pod jejími dlaněmi byl pevný jako skála – popadla ji šílená chuť ho hladit a ve snaze tu touhu potlačit přemístila ruce na jeho ramena. Jenže jeho ramena byla zrovna tak lákavá – velká, široká a překypující silou.

AJ byl rovněž svalnatý – a věděla, že je to proto, že byli oba profesionálními bojovníky – ale přestože s AJem spala mnohokrát, nikdy ji nesvrběly ruce z toho, jak chtěla prozkoumávat každičký centimetr jeho těla, jako ji svrběly teď.

Reed jí přejel dlaní přes kyčel a ve stejnou chvíli jí vrazil stehno mezi nohy, čímž změnil ráz tance z lehce smyslného do vysloveně erotického. Darcy se v podbřišku rozlinulo teplo a šimralo ji v rozkroku, což ji šokovalo.

A sakra. Plazili se po sobě při tanci s AJovým nejlepším kamarádem.

A ji to vzrušovalo.

Ne, počkat, to byla blbost. Přece nemohla být skutečně vzrušená. Muselo to být tím horkem a dvěma panáky, co vypila, protože ten pitomec Reed Miller ji rozhodně nemohl rajcovat.

Když na sobě ucítila jeho pohled, naklonila hlavu a překvapilo ji, co zjistila. Ty modré oči žhnuly… Páni, byla to touha?

Vztek?

Prohra?

Rozhodně to vypadalo jako všechny tři věci dohromady, ale jenom ten vztek dával nějaký smysl. Když byla poblíž, Reed vypadal vždycky naštvaně, což bylo v podstatě dost urážlivé, protože se považovala za člověka, jehož mají lidé v oblibě.

„Jak dlouho tohle budeme dělat?“ zeptal se přiškrceným hlasem.

Zamračila se. „Dělat co?“

„Tančit.“ Zněl ještě víc zmučeně, odtáhl se, aby se spodní části jejich těl už nedotýkaly, ale ruce jí ponechal na bocích.

Kdyby to nebyla blbost, myslela by si, že couvnul proto, aby proti svému břichu necítila důkaz jeho vzrušení.

Ale samozřejmě že Reedovi v její přítomnosti přece nemohl stát. Jediná reakce, kterou v něm kdy vyvolávala, bylo viditelné podráždění a lehká lhostejnost.

Vzpomínka na jeho dřívější chování vůči ní zapůsobila jako studená sprcha a přiměla ji sundat ruce z jeho ramen a udělat krok zpátky.

Co to tady sakra dělali, že se k sobě při hudbě mačkali jako dva lidé, kteří o sebe mají zájem. Vždyť nebyli ani přátelé.

„To ty jsi mě přinutil jít na parket,“ odsekla mu. „A to ty ses rozhodl, že se dneska večer nebudu bavit, pamatuješ? Takže pokud se mnou nechceš tancovat, nedělej to. Upřímně, ani já o to nemám zájem.“

Hodila si vlasy přes rameno a odpochodovala, bylo však naivní si myslet, že ji nebude následovat. Když si klestila cestu davem k východu, byl jí v patách.

„Darcy –“

„Běž pryč, Reede. Vyhrál jsi, dobře? Zkazil jsi mi večer a dostal mě do hodně blbý nálady, takže teď pojedu domů, přesně jak jsi chtěl. Gratuluju.“

Naposledy do něj zabodla pohled, otočila se na podpatcích a rázovala ke dveřím.

2. KAPITOLA

„Darcy, počkej. Vážně. No tak, počkej přece.“

Dál kráčela rychle pryč a ignorovala Reedovy výkřiky, které byly stále nazlobenější. Podpatky jí rozčileně klapaly po chodníku. Udělala ještě pět kroků ulicí, když jí na rameno dopadla těžká ruka.

„Musí s tebou být pořád potíže?“ Jeho rozčilené zavrčení ji ovanulo vzadu na krku.

Darcy se k němu otočila čelem. „Kámo, běž prostě pryč.“

Zkroutil rty. „Můžu se aspoň nejdřív omluvit, kámo?“

„Ne.“

Zachytil ji za ruku, než mohla odejít. „Co tím myslíš, že ne ?“

„Měla bych to snad říct ještě dalšími jazyky, abys to pochopil? Fajn. Non. Nein. Nět. Nej. Nai. Ehm –“

„Nai?“

„To je japonsky,“ odpověděla povýšeně. „Tss.“

„Mám se vůbec ptát, proč dokážeš říct slovo ne v tolika jazycích?“

Odfoukla si z očí pramen vlasů. „Jsem učitelka, Reede. Takže něco vím.“

Když se hlubokým hlasem uchechtl, zcela nečekaně – a naprosto nevítaně – se po těle zachvěla. Než se udál tento večer, nikdy předtím vůči tomuto muži nepocítila nic, co by se byť jen blížilo tomu, že by ho její tělo nějak vnímalo, ale teď jí systém očividně nějak zkratoval a ona nedokázala přestat zírat na jeho rty. Na jeho pevná a překvapivě smyslná ústa.

A to tmavé strniště, co mu pokrývalo silnou čelist… Měla chuť mu po něm konečky prstů přejet a cítit, jak ji škrábe do pokožky.

Ne, to neuděláš.

Správně. Samozřejmě že to neudělala.

Bože, co to krucinál ti barmani v Kribu dávají do pití? Ty panáky jí očividně dělaly s hlavou divy.

„Podívej,“ pokračoval Reed. „Vážně mě mrzí, že jsem se choval jako takový idiot. Neměl jsem tušení, že jste se s AJem rozešli. A opravdu jsem si myslel, že ho podvádíš.“

Vypadal skutečně kajícně a Darcy asi chápala, jak to pro někoho zvenčí muselo vypadat, když nevěděl, že s AJem je po všem.

„Fajn.“ Dramaticky si povzdechla. „Odpouštím ti, Reedforde.“

Vyloudil ze sebe hluboké zamručení. „Proč mi tak vždycky říkáš? Nejsem žádný anglický princ.“

Darcy se rozesmála. „Protože to zní, jako kdybys měl nějaké způsoby. Tak se mi líbíš víc.“ Sáhla do kabelky pro maličkou lahvičku pepřového spreje. „Fajn, takže když je teď mezi námi všechno v pohodě a sluníčkové, můžu jít domů a nemusím v noci bdít a osnovat tvoji smrt.“

Reed do ní zabodl podezřívavý pohled. „Ty už sis zavolala taxíka?“

„Není třeba. Bydlím jen šest bloků odsud.“

„Ty chceš jít pěšky? V tuhle noční hodinu?“

Zahihňala se. „Je sotva deset. Myslím, že budu v pohodě.“

„Rozhodně tě nehodlám nechat jít domů samotnou.“ Zatnul čelist a hovořil příkrým tónem. „Tak pojď, vyrazíme.“

Sice měla chuť se s ním hádat, nemohla ale popřít, že se cítila bezpečněji, když půjde někdo s ní. Tahle část Bostonu rozhodně nebyla nijak pochybná, ale jak Darcy neustále opakovala svým studentům, jistota je jistota.

Jakmile se vydali na cestu, Reed hned vytasil sarkasmus. „Páni,“ vyhrknul. „Ty mi neurveš hlavu za to, že jsem se odvážil tě doprovodit domů?“

Pokrčila rameny. „Ale ne. Poznám, kdy nemá smysl se dohadovat.“

Byl konec srpna, i v noci bylo ještě pořád horko a Darcy si užívala vánku, který jí chladil tvář. Chodník lemovaly sloupy, z nichž na ně svítily pouliční lampy a osvětlovaly Reedovy ostré rysy, což jí opět přitáhlo pozornost k jeho rtům. Podle AJe byl Reed pěkný děvkař a Darcy najednou napadlo, kolik žen asi tak mělo to potěšení ty rty okusit.

Ačkoliv bylo potěšení tím správným slovem? Měla pocit, že možná v líbání tak skvělý nebyl. Působil tak nafoukaně a sobecky, že by ji nepřekvapilo, kdyby se to odráželo i ve způsobu, jakým líbal.

„Pověděl ti AJ někdy, jak jsme se my dva potkali?“

Ta otázka ji zaskočila. „Ne, to neříkal. Vždycky povídal, že tě zná odjakživa.“

„To zná.“ Reedův hlas zněl nepřítomně. „Znali jsme se od první třídy, ale oficiálně jsme se stali přáteli, až když nám bylo devět. Jednou po škole jsem šel domů a narazil na skupinu starších kluků. Myslím, že to byli deváťáci. Nějak jsem se s nimi zapletl do rvačky –“

„Nějak.“ Darcy si odfrkla.

Temně se na ni podíval. „Nicméně v uličce na Čtvrté kousek od školy do mě pořádně mlátili. Snažil jsem se jim to vrátit, ale byl jsem tehdy jenom vychrtlý kluk. A pak do uličky vběhl další hubený kluk.“

„AJ?“

„Jo.“ Reed se uchechtl. „Ten bláznivej magor se do tý bitky vrhnul bez toho, že by myslel na vlastní bezpečí, a jednou náhodnou ranou srazil šéfa tý jejich bandy k zemi do bezvědomí. Ti ostatní se hnali, aby mu pomohli, a my dva jsme uprchli a skončili v malém parku blízko domu, kde jsem bydlel. Oba jsme byli nadopovaní adrenalinem, další hodinu jsme strávili tím, že jsme si celou bitku rekapitulovali, a od toho dne z nás byli nejlepší přátelé.“

Darcy se smála, když si představovala, jak se dva malí kluci skamarádili na základě pouliční šarvátky. „No tak to je jasné.“ Odmlčela se. „Víš, pořád je pro mě divné, že AJ býval profesionální bojovník. Chci říct, že je pořád tak uvolněný a klidný. Kdybych na vlastní oči neviděla záznam těch zápasů, nikdy bych tomu nevěřila.“