Nejlepší hry
z lesních školek

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

Tereza Valkounová, Petr Daniš

Nejlepší hry z lesních školek – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2019

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Předmluva Davida Sobela

Je ohromné sledovat, jak se podhoubí hnutí lesních školek rozrůstá po celém světě. Od svých prvních začátků ve skandinávských zemích vyrostly lesní mateřské školy jako houby po dešti ve Velké Británii a v severní Evropě. Dnes je přes 1 500 lesních školek v Německu a 10 % předškolního vzdělávání v Dánsku se zakládá na kontaktu s přírodou. Tito vzdělavatelé jsou přesvědčeni, že právě skutečná zkušenost malých dětí s přírodou je základem jejich sebedůvěry, odolnosti a vytrvalosti. Hnutí roste v Severní Americe, Austrálii a na Novém Zélandu, asociace lesních školek vznikla v Jižní Koreji. Lesní mateřské školy nyní pevně zakořenily také v České republice.

České, kanadské i korejské rodiče, všechny trápí stejná věc – uzavření dětských životů do místností a před obrazovky. Z dětí po celém světě se stávají peciválové a to je nezdravé a děsivé zároveň. Oproti tomu z celosvětového výzkumu v posledních několika desetiletích víme, že čas v přírodě dělá děti šťastnějšími, zdravějšími a chytřejšími.

Tato knížka je terénním průvodcem pro rodiče a vzdělavatele, který vám ukáže, jak děti zvednout, dostat ven a rozhýbat k aktivitě. Zakládá se na odvěkých hrách, které odpradávna fascinovaly děti po celém světě – na stavění skrýší, cestách za dobrodružstvím, popouštění uzdám fantazie – a nabízí praktické, vyzkoušené a jednoduše použitelné tipy a návody, jak si hrát a prozkoumávat přírodní prostředí s dětmi. Udělejte si s dětmi poutní hůl, postavte s nimi domky pro víly, skákejte hop a skok přes potok – a další nápady brzy začnou přinášet děti samy. Tato kniha, plná krásných her a nápadů z českých lesních školek, budiž vstupenkou k vašemu zotavení a posílení při hře venku s dětmi.

David Sobel*
Antioch University New England, prosinec 2018

* David Sobel je známý zejména díky celosvětově rozšířenému „konceptu místně zakotveného učení“. Při přípravě této knihy jsme čerpali z jeho publikace Childhood and Nature: Design Principles for Educators (Dětství a příroda: principy navrhování pro učitele – Pozn. red.).

Úvod

Proč jsme napsali tuto knihu

Děti si hrají. Hra je jedna z jejich základních potřeb. A jakmile k tomu mají příležitost, rády si hrají venku. Hra venku je nejstarší podobou hry, zakořeněná hluboko v nás lidech jako součást dědictví naší evoluce. Při hře venku děti objevují sebe sama, rozvíjejí vztahy s druhými a učí se, jak funguje svět kolem nich.

Tato kniha přináší inspiraci rodičům, učitelům z mateřských škol a dalším průvodcům dětí, jak si s dětmi hrát venku.

Je ale vůbec potřeba inspirovat ke hře venku? Vždyť děti většinou mnoho inspirace nepotřebují. Jakmile jim poskytneme vhodné prostředí, svobodný čas a prostor a vložíme v ně důvěru, dětská hra vypukne samovolně, svobodně.

Jsme přesvědčeni, že inspiraci dnes potřebujeme spíš my dospělí. Nechali jsme se příliš spoutat moderním životním stylem, sezením pěkně doma v teple a přemrštěným strachem o děti. Občas úplně zapomínáme, jak moc hra venku odpovídá základním potřebám dětí a co všechno při ní děti dokážou, pokud k tomu dostanou příležitost. Potřebujeme inspiraci, abychom se rozpomenuli, potřebujeme vidět zkušenost druhých, abychom se ujistili, že naše tušení o prospěšnosti hry venku pro děti má opodstatnění.

Hry, které v této knize představujeme, přinášejí mnoho podnětů pro všestranný rozvoj dětí. To by jistě šlo prohlásit i o jiných typech aktivit pro děti. Zde popsané hry mají ale jeden společný rys navíc: všechny se odehrávají venku a pomáhají růst radosti dětí i dospělých z pobytu v přírodě. Proč takové zaměření?

Změny v životním stylu dětí

V posledních několika desetiletích se velmi výrazně změnil životní styl dětí. Dětství dnes většinou vypadá o dost jinak, než jak jsme ho prožívali ještě i my, když jsme byli dětmi. Pro někoho jsou tyto skutečnosti dobře známou banalitou. Mnoho lidí, pohroužených do svých každodenních životů, si ale tyto změny neuvědomuje nebo jen málo. Pojďme si v krátkosti některé rysy těchto proměn životního stylu připomenout.

Naše děti jsou velmi pravděpodobně méně venku, než tomu bylo dříve. Když srovnáme čas dnešních dětí venku s délkou venkovního pobytu ze vzpomínek jejich rodičů, rozdíly jsou patrné. Z nedávného reprezentativního výzkumu provedeného v České republice vyplynulo, že české děti tráví venku v průměru asi dvě hodiny denně. Venku v přírodním prostředí je to ale už jen necelou hodinu. Každé desáté dítě přitom není venku skoro vůbec.

Dětem ubylo svobody pohybu. Zatímco velké množství rodičů a prarodičů si pamatuje své dětství jako dobu, kdy veškerý čas po škole trávili běháním a hrou se svými kamarády v poměrně velkém okruhu od svého domova, dnešní děti většinou samy nemohou dále než k plotu zahrady nebo v horším případě ke dveřím bytu, kde žijí. Ze života dětí tak postupně mizí i volná, svobodná hra, která se často odehrávala právě venku na hravých výpadech po širokém okolí.

Čas dnešních dětí je mnohem více naplánován a strukturován. Hodně rodičů si přeje děti rozvíjet a vzdělávat a převáží je od kroužku ke kroužku. Svobodnou hru dětí venku nahradily organizované sporty a další aktivity, ve kterých pravidla určují dospělí, nikoli děti samy.

V posledních letech naopak výrazně narostl čas, který děti tráví s elektronickými médii. Dříve oblíbenou televizi postupně nahradily počítače, tablety a chytré telefony. Podle výzkumu tráví české děti v průměru přes dvakrát více času s médii než času venku. Průzkumy také naznačují, že v některých zemích v zahraničí je to ještě horší. Objevuje se hrozba v podobě závislosti na médiích.

Na všech těchto změnách je zajímavá jedna okolnost. Různých dětí se týkají ve velmi různé míře. Některé děti jsou venku stále pravidelně, dlouhou dobu a elektronická média jim slouží jen jako další nástroj pro zábavu, komunikaci a poznání světa. Jiné děti však nejsou venku skoro vůbec a s médii tráví více času než jakoukoli jinou činností. Zdá se, že tyto rozdíly mezi dětmi se prohlubují.

Za všechny tyto změny pochopitelně nemohou ani tak děti, jako spíše my dospělí. Změna životního stylu dětí není jejich svobodnou volbou, ale odrazem změny životního stylu rodičů a celé společnosti. Kromě rostoucího materiálního bohatství a technologického pokroku se mění rodičovství a dětství jako takové. Například výrazně přibylo strachu o děti, obavy, že bez našeho neustálého dozoru je pro ně svět příliš nebezpečný.

Tyto změny v životním stylu dětí přinášejí některé nezamýšlené důsledky. Děti dnes čelí problémům, které jsme u nich dříve neznali. Jsme svědky epidemie dětské obezity, pravděpodobně narůstají problémy dětí a mladých lidí s duševním zdravím a rostou také poruchy pozornosti a učení. Jak je to možné?

Co dětem dává hra v přírodě

Hra venku děti rozvíjí a přínosy kontaktu s přírodou a přínosy svobodné hry se prolínají a navzájem posilují. To, co dříve bylo samozřejmou součástí dětství a nijak jsme se nad tím nepozastavovali, je dnes předmětem věděckého výzkumu, jenž nám potvrzuje to, co jsme dříve dobře tušili. Zároveň vědci odhalují i některé méně očekávané souvislosti. Co vědecké zkoumání ukazuje?

Kontakt s přírodou posiluje fyzické zdraví a podporuje naši imunitu. Děti, které žijí a pohybují se v prostředí s větším množstvím zeleně, jsou méně často a kratší dobu nemocné. Děti hrající si pravidelně venku mají mnohem více pohybu a fyzické aktivity, které působí jako prevence proti nadváze a obezitě.

Hra venku v přírodě také podporuje duševní zdraví, zvyšuje spokojenost a dobrou náladu. Kontakt s přírodou snižuje stres, úzkosti a deprese a posiluje odolnost dětí vůči stresujícím zážitkům, které je v životě mohou potkat.

Naše přítomnost v zeleni, především v prostředí stromů, nebo dokonce i pouhý výhled na ně zlepšuje naši pozornost a soustředění. Lepší pozornost a soustředění u dětí pak souvisejí s lepšími výsledky ve škole. Nejenom to. Souvisejí také s vyšší sebedisciplínou, schopností sledovat své dlouhodobé životní cíle, oddalovat krátkodobá uspokojení a impulzivní chování a vyhnout se prokrastinaci.

Hra děti rozvíjí v mnoha osobních i sociálních dovednostech, jako jsou rostoucí sebevědomí a samostatnost nebo komunikace a spolupráce s druhými. Při volné hře děti překonávají překážky a učí se stále něčemu novému. Důležité je i to, že čelí přiměřeným výzvám a že se učí přesně tomu, co potřebují. Samy si totiž nacházejí a testují vlastní hranice výzev. K tomu je pestrá příroda ideálním prostředím – každý najde právě tak obtížnou překážku, jaká ho posune o kousek dál. Jestli někdo opravdu umí nabídnout „vzdělávací nabídku odpovídající věku a dovednostem“, je to příroda.

Pozoruhodným rysem volné hry dětí venku v přírodě je to, že je při ní méně sporů a hádek mezi dětmi než při hře kdekoli uvnitř. Možná je to prostředím přírody a jeho vlivem na dětskou spokojenost. Možná je to větším prostorem a svobodou pohybu. Možná je to samotnou povahou materiálu ke hrám. Děti se tu nemusejí přít o omezený počet hraček určených k jednomu správnému použití, ale nabízí se jim tady nepřeberné množství materiálu a podnětů (tráva, stromy, klacíky, listy, kamínky, hlína, voda, písek atd.), které vybízejí ke stále novým kreativním hrám.

Hra dětí od nejranějšího věku má také velký význam pro rozvoj mozku. Neurověda v posledních čtyřiceti letech přišla s objevem, že mozek není daná a neměnná struktura, ale rozvíjí se v průběhu našeho života. Zatímco s naprostou většinou nervových buněk se již rodíme, většina spojů mezi nimi (synapsí) vzniká teprve po narození, různým typem zkušeností. Vědci dnes proto mluví o tom, že hra a zkušenosti dětí při hře umožňují mozku poskládat sám sebe. Děje se tak mimo jiné prostřednictvím toho, že se mozek každý den setkává s něčím novým – a příroda, na rozdíl od interiérů, je skutečně každý den jiná.

Lesní mateřské školy jako odpověď

Vzpomínky na vlastní dětství prožité v přírodě, přeplněné třídy mateřských škol, ubývající příležitosti pro volný pohyb a hru, zdravý životní styl spojený s návratem k přírodě, odstup od tlaku na výkon – to vše mohou být důvody pro rychlý nárůst obliby a počtu lesních mateřských škol v České republice.

Zdrojem inspirace je Skandinávie, kde je celoroční vzdělávání venku samozřejmé tak, že není třeba je nějak speciálně označovat. Ze severu také přichází základní krédo těchto školek: „Není špatné počasí, pouze špatné oblečení.“ Děti milují hru s vodou, blátem, sněhem a ledem. Bez nepromokavého oblečení a pořádně teplých vrstev by to ale nešlo. Teplo a sucho je zajištěno, jen je toho docíleno oblečením, ne čtyřmi stěnami.

Dalším mottem lesních školek je, že „příroda je moudrá učitelka“. Pedagogové lesních mateřských škol proto často sami sebe označují za „průvodce“. Jejich hlavní rolí je držet bezpečné hranice, aktivně pozorovat děti při hře a vyhodnocovat vzniklé situace. Průvodci mohou být vzorem činností, které děti začnou pozorovat a poté napodobovat. Pokud průvodci přicházejí s nabídkou hry, tak je to proto, že chtějí dětem obohatit repertoár her nebo pomoci rozvinout nějakou konkrétní dovednost. Jinak si děti rychle samy nacházejí hru v přírodě – s přírodou.

Zveme vás být trpělivými a  pozornými průvodci dětí přírodou, ať už jste rodiče, nebo pedagogové.

Vzdělávací program lesní mateřské školy se ve svých cílech neliší od toho, čeho má dosáhnout jakákoli jiná mateřská škola. Rozdíl je v tom, jakým způsobem se děti rozvíjejí. Velký prostor má tzv. volná hra, kdy děti maximálně zapojují vlastní tvořivost s přírodními materiály, které mají všude kolem sebe. Výhodou volné hry je, že každé dítě si nachází právě ty výzvy, které zrovna potřebuje. Některé dítě vyhledává náročnou fyzickou aktivitu, jiné rozvine rolovou hru (hra na zvířata, obchod, stavbu apod.), jiné si spíš v klidu pobrukuje a hraje s přírodninami. Ačkoli to tak možná na první pohled nevypadá, v každé této činnosti probíhá intenzivní učení šité na míru danému dítěti. V lesních mateřských školách je potom úkolem průvodců vyhodnocovat, co se děti během volné hry učí. Pokud jdete s dětmi ven v roli rodičů, můžete se zkrátka jen radovat, když dítě dokáže venku tvořit „z ničeho něco“ – z volného materiálu předmět hry, nebo když překoná překážku a chce to znovu a znovu opakovat, aby si svůj nový životní úspěch potvrdilo.

Když přicházíte do lesní mateřské školy, obvykle vstupujete na pozemek v blízkosti lesa, kde stojí nějaké zázemí – maringotka, jurta, altán. Jsou to místa, kde mají děti uloženo náhradní oblečení. Děti se sem vracejí z lesa na oběd a odpočinek. V zimě se v zázemí topí, aby bylo možné sundat si vrchní vrstvu oblečení a kulturně stolovat. Všechno se jinak odehrává venku za každého počasí.

Důležitou součástí výbavy je batoh, ve kterém průvodce nese lékárničku, nabitý mobilní telefon, náhradní sadu oblečení, biologicky rozložitelný toaletní papír, pomůcky na mytí rukou (termoska s teplou vodou, skládací lavor a biologicky rozložitelné mýdlo nebo vlhké ubrousky na utření), někdy i plachtu na sezení a různé nástroje (lopatky, nože, provázky), pitnou vodu a svačinu (děti si ale obvykle nosí své pití a svačinu ve vlastním batůžku).

Pokud jste výlety do přírody zažívali jako dítě nebo vedoucí výpravy, vaše zkušenosti vám velmi pomohou k tomu, abyste se dobře vybavili a díky tomu se v přírodě cítili dobře. Cítit se v přírodě dobře je totiž zásadní podmínkou pro to, aby se mohla rozvinout hra. A je v pořádku se to postupně učit, nacházet, co k tomu potřebujete.

Co najdete v této knize

Tato kniha přináší výběr her, které se osvědčily v lesních mateřských školách. Některé jsou docela dobře známé a rozšířené, jiné originální a neobvyklé. Všechny jsou ale vyzkoušené s dětmi venku v praxi.

Pod slovem hry si nepředstavujte ani tak hry nás dospělých spoutané složitými pravidly (různé stolní hry či sporty). Představte si spíše hravé činnosti dětí, jež se rozběhnou v určité předpřipravené situaci, na základě podnětů, které dětem přineseme.

Tato kniha vám ukáže, jak hry dětí rozehrát, jak vytvořit vhodné prostředí, zajistit potřebné pomůcky a nastolit správnou atmosféru. Navrhne vám, jak můžete s dětmi v těchto situacích mluvit. Zmíní, na co si dát pozor. Představí přínosy, které jednotlivé hry znamenají pro rozvoj dětí.