Pohádky kocoura
Šikuly

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Jitka Saniová

Pohádky kocoura Šikuly – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2019

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

JAK SKŘÍTEK HUHLA POTŘEBOVAL POMOC

KOCOUR ŠIKULA SE VYDAL NA VEČERNÍ PROCHÁZKU. NÁHLE ZASLECHL VOLÁNÍ:

„POMOC!“

VYDAL SE ZA HLASEM A NA DVORKU UVIDĚL ŽÁBU ALČU.

„POMOC! JÁ VIDÍM STRAŠIDLO,“ ŠEPTALA A UKAZOVALA NA VĚC LEŽÍCÍ OPODÁL.

KOCOUR K NÍ DOŠEL. PODÍVAL SE DO NÍ A SPOKOJENĚ HLÁSAL.

„JÉ, TO MI TO SLUŠÍ.“

„TY SE NEBOJÍŠ TOHO STRAŠIDLA?“

„ŽÁDNÉ TAM NENÍ.“

„JE,“ MRAČILA SE ŽÁBA ALČA, „PODÍVEJ SE.“

ŽABKA SE NAD TU VĚC NAKLONILA A ZAJEČELA.

„JÉÉÉ, TEĎ MÁ TO STRAŠIDLO VYKULENÉ OČI.“

„TO NENÍ STRAŠIDLO. TO JSI TY, ALČO!“

DĚTI, VÍTE, NA CO NARAZILA ŽÁBA ALČA? JE TO VĚC. KAŽDÝ JI MÁ DOMA, MAMINKY JI NOSÍ I V KABELCE. KDYŽ SE DO NÍ PODÍVÁME, VIDÍME SAMI SEBE.

„TO NEJSEM JÁ. JÁ JSEM MNOHEM KRÁSNĚJŠÍ,“ TRVALA NA SVÉM ALČA A ODSKÁKALA PRYČ.

KOCOUR ŠIKULA CHTĚL TAKY ODEJÍT. VTOM SE ALE PŘED NÍM OBJEVIL SKŘÍTEK HUHLA. V RUCE DRŽEL KLADIVO A JEČEL:

„PRÝ JE TADY NĚKDE ZRCÁTKO. KDE JE? HNED HO ROZBIJU!“

„PROČ BYS TO DĚLAL?“

„CHCI ROZBÍT VŠECHNA ZRCÁTKA A ZRCADLA. TA HLOUPÁ ZRCADLA UKAZUJÍ, JAK JSEM OŠKLIVÝ.“

KOCOUR ŠIKULA MÁLEM SOUHLASIL. VTOM SI VZPOMNĚL, JAK BABIČKA KOŘÍNKOVÁ ŘÍKALA:

„NIKDO NENÍ OŠKLIVÝ, KAŽDÝ MŮŽE BÝT HEZKÝ.“

A DOSTAL NÁPAD. ZAVOLAL NA KAMARÁDKU PARÁDILKU KOČIČKU MONČU. KDYŽ KOČIČKA PŘIBĚHLA, ŠIKULA JÍ POVĚDĚL O SVÉM NÁPADU.

„COŽE? MÁM UDĚLAT HEZKÉHO SKŘÍTKA Z TOHOHLE STRAŠIDLA?“

MONČA SI SKŘÍTKA ZAMRAČENĚ PROHLÍŽELA. MĚL SLEPENÉ VLASY, ŠPÍNU ZA NEHTY A UPATLANÉ TVÁŘIČKY.

„KDY SIS NAPOSLEDY MYL HLAVU?“

„PŘED ROKEM,“ HLÁSIL SKŘÍTEK HUHLA.

KOČIČKA SI DALA HLAVU MEZI PACIČKY A POVZDYCHLA. ZA CHVÍLI SE VŠAK PŘECE JENOM DALA DO PRÁCE. NASTALO VELKÉ MYTÍ, ČESÁNÍ A VONĚNÍ. AŽ KONEČNĚ MONČA HLÁSILA:

„HOTOVO!“

KOCOUR ŠIKULA VZAL ZRCÁTKO A PODRŽEL HO PŘED SKŘÍTKEM.

„TO JSEM JÁ?“ DIVIL SE SKŘÍTEK.

KOČIČKA A KOCOUR PŘIKÝVLI. SKŘÍTEK HUHLA SE ZAČAL NAPAROVAT.

„JÚ, JÁ JSEM HEZKÝ.“

POTOM ZAHODIL KLADÍVKO A SLÍBIL:

„UŽ NIKDY NEBUDU CHTÍT ROZBÍT ŽÁDNÉ ZRCÁTKO.“