Slova z pekla

Vyšlo také v tištěné verzi

Vyrobeno pro společnost Palmknihy - eReading

Alexandra Kohoutová

Slova z pekla – e-kniha

Copyright © Pointa, 2019

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Děkuji všem, kteří na vydání knihy přispěli. Bez vás by nebyla!

Jmenovitě Honzovi Stoberovi, Mírovi Esserovi a Evě Franks za to, že se plácli trochu víc přes kapsu, pánbů vám to oplatí.

Velkej dík fík patří Marii Barvínkové a Petru Menhartovi za to, že do toho šli se mnou a společně jsme si vyzkoušeli, že kniha se sama nenapíše.

Viktoru Elšíkovi, mému oblíbenému lingvistovi, děkuji za napsání

odborné předmluvy v době státnic a dalších akademických stresů.

Za cenné připomínky děkuji Veronice Mahdalové a Jacku Colingovi z nakladatelství Pointa.

Na Instagramu Slova z pekla fungují teprve necelý rok a půl, ale v mojí hlavě se zhmotňovala mnohem déle.

Začalo to už ve škole hláškami učitelů typu samý kule jako v Sarajevu, s cívkou je to jako s dívkou, nejdřív napětí a pak proud, nebo doma si taky dáváš nohy na stůl?, které ve mě vyvolávaly obdobné pocity jako sledování Hvězdné pěchoty v Česko hledá SuperStar. Cítíte se trapně za někoho jiného, ale nedokážete se přestat dívat a vlastně vás to baví.

Podobně naladěné lidi jsem potkala během studia na fildě. Navzájem jsme si vyjmenovávali slova nebo fráze, které nám připadaly vtipné. Byl to takový slovní fotbal s těmi nejbizarnějšími vrstvami češtiny. Zvýšené koncentrace pekelných slov jsem si pak začala všímat i během prvních let v rachotě. Na denním pořádku byla kolegyňka, mejlík, fakturka, prezka, klioš nebo okopčit. Všechny to někdy v práci štve a každá maličkost, kterou se dá život v kanclu zpříjemnit, je vítaná. Třeba i hraní si se slovy.

První slovo – holčina – jsem si zapsala před dvěma lety a seznam rychle narůstal. Kromě nových výrazů, které jsem zrovna zaslechla, jsem sepsala i všechno, co jsem znala z dřívějška. Hodně slov doplnili kamarádi. Pokaždé, když jsem šla s někým na piviště, neobešlo se to bez předčítání toho, co přibylo, a dalšího rozšiřování, až měl seznam stovky řádků.

Na radu kamaráda jsem se rozhoupala k založení účtu @slova_z_pekla na Instagramu a sdílela jsem první slovo, meníčko. Vizuální podoba vznikla bez velkého rozmýšlení a v podstatě stejně funguje doteď. Výrazné nápisy doplňují fotky z fotobank, čím divnější, tím lepší. Sledující zpočátku přibývali pomalu, ale to mi vůbec nevadilo, hlavně že účet bavil lidi v mém okolí a já jsem si realizovala svůj projekt, že jo. Pak o mně napsali na jednom slovenském portálu, počet sleďů narostl přes noc o tisícovku a nabalovali se další. V době, kdy píšu tenhle text, jich je přes osmnáct tisíc.