Muunova dobrodružství
záhada ztracených snů

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.cpress.cz

www.albatrosmedia.cz

Zuzana Žiaková

Muunova dobrodružství: záhada ztracených snů – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2020

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Text © Matúš Miškovčík, 2020

Illustrations © Zuzana Žiaková, 2020

ISBN tištěné verze 978-80-264-3223-4

ISBN e-knihy 978-80-264-3288-3 (1. zveřejnění, 2020) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-264-3289-0 (1. zveřejnění, 2020) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-264-3287-6 (1. zveřejnění, 2020) (ePDF)

MUUNOVA DOBRODRUŽSTVÍ
ZÁHADA ZTRACENÝCH SNŮ

Zuzana Žiaková

Kam se poděl magický prášek?

Pomalu se stmívalo. Křik dětí na ulicích utichl a přesunul se za dveře jejich domovů. Všichni se připravovali na noc a těšili se, jak si po náročném dni odpočinou. Byl to večer jako každý jiný – ničím zvláštní, ničím výjimečný. Děti se chystaly do postýlek a strážcové snů zase na to, že budou jako každou noc dohlížet na jejich sny. Mezi tyto strážce patřil i Muun – maličký veselý chlupáč. Vzrůstem sice nic moc, ale svým velikým srdcem by strčil do kapsy kdejakého dospěláka. Všude, kde se objevil, zavládlo radostné snění. Když se jej náhodou někomu nedostávalo, Muun mu přispěchal hned na pomoc. Ze tmy, která dokázala kdekoho pěkně vyděsit, neměl ani nejmenší strach. Právě naopak, v hluboké noci se cítil jako rybka ve vodě. Možná právě proto mu na huňatém čelíčku zářilo znamení ve tvaru měsíčního srpku.

O děti, které měl na starosti, pečoval s neskonalou láskou. Pokaždé když huply pod peřinu, nejdříve kolem nich lehce rozfoukal magický prášek. Chvíli počkal, než zaúčinkoval, a pak se přehoupl přes okraj postele a spokojeně pozoroval, jak děti sladce usínají. Když se někdo během noci znenadání probudil, Muun byl vždy na svém místě, aby dosypal trhlinku přerušeného spaní. On sám si dlouhé noci nejraději krátil čtením příběhů o dalekých krajích, odkud pocházeli jeho předkové: o místech, kde se rodí představivost, kde se píšou sny, a taky o snech samotných. Takto si žil v poklidu docela dlouhou dobu. Jednoho večera se však stalo něco nečekaného. Čarovný prášek se z lahvičky, ve které jej uchovával, začal vytrácet, až najednou úplně zmizel. Běžně se do lahviček sám doplňoval, protože do světa lidí ho kouzlem posílali přímo ze země Kosmos. Tentokrát se však prášek v lahvičce ne a ne objevit.

Maličkého Muuna to pořádně vylekalo. „Co si jen bez svého magického prášku počnu? Jak se postarám o to, aby se dětem zdály sladké sny?“ smutně zavzdychal a spustil nožky z kraje postele. Napadlo ho, že by si mohl prášek půjčit od některého ze svých kamarádů, a tak se jej vydal shánět. Brzy ale zjistil něco opravdu, ale opravdu strašného – prášek nedošel jen jemu, ale všem strážcům, které znal.

Na sněmu strážců snů

Když už se zdálo, že se mezi nimi opravdu žádný odvážlivec nenajde, ozval se do hlučného povykování a štěbetání pronikavý hlásek: „Já se do země Kosmos rád vydám a zjistím, co se s magickým práškem stalo!“ Veškerý šum v momentě utichl a všechny příšerky obrátily pozornost k malému huňáčkovi, který se zdál být ze všech přítomných ten úplně nejmenší. „Jmenuji se Muun a na tuto výpravu se dobrovolně hlásím!“ pronesl odhodlaně statečný strážce.