Pastorův sexuální slovníček

Vyšlo také v tištěné verzi

www.fragment.cz

Pastorův sexuální slovníček – e-kniha

Napsal Zlatko Pastor

Ilustroval Štěpán Mareš

Copyright © Fragment, 2014

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Obsah

A – jako anál

B – jako bisexualita

C – jako cunnilingus

Č – jako číslo

D – jako deviant

E – jako ejakulace (předčasná)

F – jako felace

G – jako gerontofilie

H – jako hebefilie

Ch – jako chtíč

I – jako impotent

J – jako jedničky

K – jako kalhotky

L – jako labia (stydké pysky)

M – jako masturbace

N – jako nevěra

O – jako orgasmus

P – jako penis

Q – jako quasisexualita

R – jako rozum

Ř – jako říje

S – jako sadomasochismus

Š – jako šlápota

T – jako transsexualita

U – jako uniformofilie

V – jako virgo intacta

W – jako www

XY – jako muž

Z – jako zoofilie

Ž – jako žárlivost

A – jako anál

Pod pojmem anál si dneska už málokdo vybaví, že se jedná o soupis událostí, které se odehrály kdysi v minulosti, tedy o letopis. První, co vás při tom slově napadne, je, že jde o anální sex, soulož do konečníku, takzvanou řeckou soulož. Podobně jako všichni už vědí, co je to francouzák (a není to jenom instalatérský nástroj na opravu kapajícího potrubí), sex à la vache nebo poloha rozštípnutého bambusu. Přirozeným kopulačním orgánem k oplodnění je pochva. Ale říkejte to ostatním, když se na vás ze všech stran hrnou bizarnosti, vedle nichž je vaginální sex nudný jako film s Adinou Mandlovou pro dorůstajícího puberťáka.

Ještě před padesáti lety byl anální sex považován za úchylku mentálně zaostalých. Zato dnes ho alespoň někdy provádí skoro pětina populace, a do kategorie retardovaných se neřadí ani náhodou. Anál přitahuje hlavně muže. Ti zbožňují penetrační erotiku a zasouvají penisy všude tam, kam je to jen trochu možné. Anální sex je vděčné pornografické téma a mužské fantazie jsou kopiemi těchto příběhů. Ale i leckteré ženy se pyšní kolekcí všelijakých rektálních kolíků nebo sbírkou análních korálků. Ve většině případů si je nechávají v místech, kam patří, a do společnosti je tak často nenosí. Muži tu a tam také touží po stimulaci své řitě či masáži prostaty. A někteří po tom touží ještě víc než Kalouskův úřad po našich daních. Ovšem stud a předpojatost k této „nečisté oblasti“ je odrazuje, aby ji využívali jako běžnou erotogenní zónu. O análu se dočtete i ve starých análech. Ve světě antiky to nebylo nic tak zvláštního, stejně jako sex mezi muži. V Latinské Americe se anál používá stále jako forma antikoncepce či varianta soulože pro zachování panenství. Muži mají falocentrické vnímání světa. Jsou přesvědčení, že vše se točí kolem jejich penisu. Osobně si myslím, že svět rotuje kolem úplně jiného orgánu, který nevlastní muži, nýbrž ženy. Což je daleko povzbudivější, než kdyby tím středobodem byl anál, tedy řiť. Protože v takovém případě bychom v ní mohli docela dobře i skončit.

B – jako bisexualita

Bisexuál je takový sexuální všežravec. My ostatní jsme v tomto smyslu spíše pohlavními vegetariány a dobře vybíráme, co si dáme nebo jakému kousku se vyhneme. Bisexuál se nežinýruje a smlsne, na co přijde. Holka nebo kluk, je mu to zkrátka fuk. Bisexuálů je ale poskromnu. To, že to o sobě někdo říká, ještě neznamená, že jím opravdu je. Nejčastěji se tak označují lidé nevyrovnaní s vlastní homosexualitou. Při bisexuálním chování se vrhnete do sexu s osobou nepreferovaného pohlaví třeba z rozmaru, v alkoholovém oparu nebo za peníze, ale pak se zase rádi vrátíte k tomu, co vás opravdu vzrušuje.

Ovšem pravý bisexuál bere vše, co mu přijde pod ruku. Takový člověk má sice o polovinu větší šanci sbalit si někoho na večer, řečeno slovy Woodyho Allena, ale osobně si myslím, že všeho moc škodí. Většinou hrajeme v družstvu heterosexuálů, někteří se řadí k homo týmu, ale těch přeběhlíků je pramálo. Většina odborníků termín „bisexuál“ ani neuznává a řadí ho k ostatním módním pojmům, jakým je dnes třeba „asexuál“. Představte si člověka, a to i velmi nezdrženlivého, v situaci, kdy by mohl mít sex s krásným klukem nebo holkou. Prakticky vždy by sáhl po tom, co je mu vlastní, a zvolil by svoje preferované pohlaví. Existují-li čtyři procenta homosexuálů, a ve skutečnosti je jich spíše méně, opravdových bisexuálů je asi tolik, jako pravdomluvných politiků, tedy skoro žádný. Šance, že se setkáte se skutečným bisexuálem, je přibližně tak velká, jako že se srazíte s rozlíceným kaferským buvolem na přechodu u Národního divadla. Osobně jsem se ani s jedním v této oblasti ještě nikdy nesetkal.

C – jako cunnilingus

Je to, jako když lížete zmrzlinu, ale zmrzlinu nelížete, protože lížete něco úplně jiného. Zkrátka lížete genitál svojí partnerky. Strkat jazyk do pohlaví někoho jiného? Koho by to napadlo? Ve skutečnosti to napadá kdekoho. Podle seriózních výzkumů stimuluje genitál žen jazykem, alespoň občas, šedesát pět procent našich spoluobčanů. A kdo ví, v kolika domácnostech o tom jenom sní, protože jim k tomu chybí odvaha nebo se to partnerce příčí. Jindy by to chtěla víc žena, ale zase se zdráhá muž. To, co bylo ještě donedávna považováno za pohlavní úchylku, třeba zmiňovaný orální sex, se v našich domácnostech stává, v rámci předehry nebo i samostatně, běžnou praktikou.

Pornografické motivy se nenápadně plíží do všedního života a naše sexuální portfolio bobtná. Zdá se, že sexu výlučně v misionářské poloze jako jedinému možnému odzvonilo, a slova britských matek dcerám před svatební nocí – „Zavři oči a mysli na Anglii“ – patří minulosti. Dnes si sexu užíváme. Sexuální bedekry se předhánějí v popisech, jakou hbitostí, silou a směrem jazykem kmitat, abychom dosáhli vrcholu. Po takových výkonech jsme rádi, že se jazyk stále plazí ve střední čáře a chuťové pohárky konají dále svoji povinnost. Muži používají cunnilingus rovněž při indispozici svého údu. Tuhost jazyka totiž nepodléhá podstatným výkyvům a kdykoliv ho mohou vztyčit směrem, kterým je třeba. Orální nezdrženlivost působí lidem většinou problémy, avšak v určitých případech může obratný jazyk přinést vašemu okolí i náramné uspokojení.

Č – jako číslo

Když kamarád při třetím pivu prohodí, že dal včera tři čísla, sotva si představíte, že je zaškrtal v tiketu Sportky. Kvalita sexu se čísly měřit nedá. I když? Taková předčasná ejakulace. Je stejně rychlá, jako když se v metru zavřou dveře, a navíc vás na to nikdo ani neupozorní. Ovšem i ta opožděná, když žena po hodině sexu zná naprosto přesně všechny detaily vašeho oprýskaného stropu, v duchu si naplánovala zítřejší poradu vedení, a pořád nic, dá taky pořádně zabrat. Kdysi jsem popíchl známého bonvivána, zda už je v klubu 10 000. Asi nechápal o čem je řeč a ledabyle prohodil, že svoje partnerky nikdy nepočítal. Do takového klubu se dostanete až po vykonání soulože v dané nadmořské výšce. Nejde ale o nějaké nejapné muchlování pod dekou, když ostatní kolem spí, ale o opravdový koitus.

Nejznámější sexuologické numero je číslo 69. Tato poloha, jak každý dobře ví, naprosto vylučuje vzájemný oční kontakt milující se dvojice. O ten v té chvíli ani tolik nestojí, neboť preferují, a to zcela zásadně, pohled naprosto jiný. Nakonec při sexu oči i tak často zavíráme a představujeme si kdeco, což bývá někdy i jediná možnost jak ho přežít. Ale v těle nahrbené číslice 6 nebo 9 máte oči na šťopkách. Jednak vidíte zhusta to co nikdy před tím, a navíc je potřebujete, abyste se v terénu lépe orientovali. Tedy když kolem zrovna není tma jako v pytli. Vyplatí se to zejména párům rozdílné velikosti a těm, kteří se při sexu alespoň sem tam trochu pohnou. Řídit se sice můžete i jinými senzorickými vjemy, jako jsou hmat, čich nebo chuť, ale zrak je v této situaci přeci jenom nejspolehlivější.

Čísla hrají v sexu větší roli, než si myslíte. Týká se to velikosti, počtu, množství, délky, objemu… Ale občas se mezi námi najdou i taková čísla, která mají rádi jenom to jediné, a tím je číslo jejich bankovního účtu.

D – jako deviant

Deviace je, jako když taháte kočku za ocas nebo i něco horšího, třeba pitváte žábu zaživa. Zkrátka sexuální vybočení na vedlejší kolej, po které nikdo moc nejezdí, přesto má závory pořád stažené, aby tam nikdo nevběhl a nezpůsobil malér. S deviací se už rodíme, ale v rodném listě ji zapsanou nemáte, protože se projeví později, většinou kolem puberty. Být deviantem nemusí znamenat ještě nic hrozného. Takových kolem nás je, to byste se divili.

Deviace není delikvence. To, že se někdo jako deviant chová, ještě neznamená, že jím opravdu je, a opačně, normální chování nedokazuje, že deviant nejste. Vlídný deviant může trýznit souseda jenom ve svých představách a nikomu tím neublíží. Ten zlý však nebezpečný je, protože nedá pokoj, pokud nedosáhne svého. Úchylky dělíme na ty v aktivitě, třeba sadismus, nebo v objektu, například agresivní pedofilii. Ale kdo určuje, jestli běháme ještě po tom správném sexuálním hřišti, nebo jsme se už dostali do autu? Je to hlavně společnost a její normy. Čím více norem, tím více deviací.