JUDr. Ludvík Ševčík ml.

Mgr. Michal Kincl

Mgr. Eliška Wellech

Mgr. Robert Pšenko

Vyznejte se v novém občanském zákoníku

Nejběžnější životní situace z pohledu občanského práva

BizBooks

Brno

2013

Vyznejte se v novém občanském zákoníku

Nejběžnější životní situace z pohledu občanského práva

JUDr. Ludvík Ševčík ml.

Mgr. Michal Kincl

Mgr. Eliška Wellech

Mgr. Robert Pšenko

Obálka: Ivana Jakubcová

Sazba: Martina Mojzesová

Odpovědná redaktorka: Martina Skovajsová

Technický redaktor: Jiří Matoušek

Objednávky knih:

www.albatrosmedia.cz

eshop@albatrosmedia.cz

bezplatná linka 800 555 513 I

SBN 978-80-265-0071-1

Vydalo nakladatelství BizBooks v Brně roku 2013 ve společnosti Albatros Media a. s. se sídlem Na Pankráci 30, Praha 4. Číslo publikace 17 891.

© Albatros Media a. s. Všechna práva vyhrazena. 2ádná část této publikace nesmí být kopírována a rozmnožována za účelem rozšiřování v jakékoli formě či jakýmkoli způsobem bez písemného souhlasu vydavatele.

1. vydání

ALBATROS MEDIA a.s.

Obsah

Předmluva

Osobo, kdo jste?

Složitá osobnost pana Alberta

Radujte se ze své svéprávnosti, dokud můžete!

Osoba z práva stvořená - osoba právnická

Je libo ochranu osobnosti?

Nomen omen a n áležitá úcta

Čest, vážnost a důstojnost - pojmy nejen z doby romantismu

Podoba a soukromí aneb fotíte se rádi?

Manželství a rozvod

Co je to manželství?

Snoubenci nemusejí ani mluvit

Světský, nebo církevní sňatek?

Práva a povinnosti manželů

Manželství, o němž se vám může jen zdát

Manželské majetkové právo

Rozveďte se co nejdříve

Za domácí násilí bezdomovcem až na šest měsíců

Rodič a dítě

Být, či nebýt dítětem?

Jablko nepadá daleko od stromu. Ale od jakého?

Je lepší být dítětem, či rodičem?

Rodičovská odpovědnost

Vyživovací povinnost mezi rodiči a dětmi aneb kdo koho musí déle živit?

Jak se bude jmenovat?

Dědění

Kdo je kdo aneb o čem to dědění vlastně je?

Musím být dědicem?

Pro jistotu vyřeším své věci

Závěť

Dědická smlouva

Odkaz

Dědíme ze zákona

Kdo nahradí dědice?

Měl více dluhů než majetku, musím to teď platit?

Nemovitosti

Vlastnictví nemovitosti - radost, či břímě?

Absolutní vlastnictví

Trocha latiny nikomu neublíží aneb ius possidendi

Co vše může člověk vydržet

Rozhrada není zahrada

Cesta je nezbytná

Jak se stát vlastníkem nemovitosti

Jak se může vlastník bránit?

Stavba a právo stavby

Podílové spoluvlastnictví

Byt, či nebyt?

Katastr nemovitostí jako základní informační zdroj

Smlouva? My žádnou smlouvu nemáme

Poctivost a opatrnost

Můžu je uzavřít i já?

Návrh

Přijetí návrhu

Vznik smlouvy

Změny smlouvy

Zánik smlouvy

Smlouva darovací

Vánoce společenskou úsluhou?

Uzavření smlouvy

Není dar jako dar

Mohu darovat cokoliv?

Vrácení daru

Smlouva kupní

Jak poznám kupní smlouvu?

Práva a povinnosti smluvních stran

Jak tedy uzavřu kupní smlouvu?

Raději písemně

Nabytí vlastnického práva

Co ještě může být v kupní smlouvě

Další vedlejší ujednání

Je to ještě v záruce?

Smlouva o dílo

Jak ale smlouvu o dílo poznám?

Uzavřel jsem smlouvu o dílo. Co musím udělat?

Jak uzavřít smlouvu o dílo - co je podstatné

Ostatní náležitosti

To samo...

Bacha, kontrola...!

Jiná ujednání

Nájem bytu

Já mám byt, oni chtějí bydlet, tak se dohodneme

Máme smlouvu, kdy se můžu nastěhovat?

Peníze jsou základ aneb nájemné a jiné platby

Užívání bytu, opravy a jiné úpravy

Podnájem

Přechod nájmu bytu v případě smrti nájemce

Skončení nájmu bytu

Náhrada škody a bezdůvodné obohacení

Majetková újma neboli škoda

Nemajetková újma

Prevence a možnost předem omezit odpovědnost za škodu

Situace vylučující protiprávnost

Zvláštní případy vzniku škody

Jak odčinit způsobenou škodu

Bezdůvodné obohacení

Slovníček pojmů

O autorech

Předmluva

Odvážné čtenářky a čtenáři,

vysvětlit složitě jednoduchou věc dokáže téměř každý. Učinit opak, tedy jednoduše podat věc složitou, to bývá obtížné. Přesto jsme se této výzvě rozhodli jít vstříc a předkládáme knihu, která by snad mohla dokazovat, že občanské právo je nejen o občanovi, ale také pro něj.

Všichni autoři jsme profesionální právníci a víme, že právo je obecně vnímáno jako složitá problematika. Ba dokonce tak složitá, že bez právníka jí mnohdy nelze porozumět. A cítíme, že to není zcela v pořádku.

Pokud se má právo plně uplatnit, musejí být aspoň jeho základy (občanské právo) pochopitelné i pro „neprávníka“.

Nový občanský zákoník (nebo jak budeme dále ve zkratce uvádět NOZ), který byl ve Sbírce zákonů České republiky vyhlášen pod číslem 89/2012, obsahuje 3 080 paragrafů. Nemáme v úmyslu podávat v této knize úplný výklad nového občanského zákoníku. Naším cílem je napomoci právním neprofesionálům seznámit se s novou úpravou tak, aby je četba neodradila. Měla by je naopak přesvědčit, že občanské právo je určeno pro každého a nemusí být nepochopitelné, nesrozumitelné či prosté humoru. Vždyť vzešlo ze života, a ten takový jistě není.

V této knize vám co nejjednodušeji přiblížíme základní oblasti občanského práva, s nimiž se můžete každodenně setkávat. Občas nějaký odborný termín použijeme, ale srozumitelně ho vysvětlíme. Slibujeme, že podobnými výrazy budeme šetřit.

Texty vycházejí z aktuální podoby NOZ. A i když dojde k jeho úpravám, bude naše knížka smysluplná, protože jsme se vyhnuli zbytečným podrobnostem a také jsme vynechali části, kde se případné změny dají předvídat.

Pro přehlednost uvádíme, že pokud v této knize budeme mluvit o občanském zákoníku, půjde právě o NOZ, tedy zákon č. 89/2012 Sb. Pokud budeme chtít mluvit o starší právní úpravě (účinné až do konce roku 2013), zdůrazníme to.

S ohledem na časté změny našich právních předpisů je také nutné uvést, že text této knihy vychází z právního stavu ke dni 31. ledna 2013.

Osobo, kdo jste?

Nejprve něco trochu nesrozumitelného, ale když to vydržíte, vše se vysvětlí: Jedině subjekty právních vztahů mohou nabývat práv a povinností a svým jménem nárokovat jejich vynucení státní mocí. Již tradičně nás rozděluje NOZ na osoby fyzické a právnické. I když se v textu zákona setkáme s obraty jako spotřebitel či podnikatel, téměř vždy se jedná o některou z uvedených osob. Ovšem ne vždy mohou taková speciální označení osob nabývat podob osoby fyzické či právnické. Na druhou stranu nikoliv všechno, co jako osoba vypadá, osobou v právním smyslu je. Pojďme si uvedený rébus osvětlit na příkladech.

Příklad

Pan Halfar vlastní nákladní vůz, kterým za úplatu přepravuje zásilky. Protože se nechce dopustit spáchání trestného činu nedovoleného podnikání, nechal si na své jméno vystavit průkaz živnostenského podnikání. Tím se tedy stal osobou samostatně výdělečně činnou (odtud oblíbená zkratka OSVČ) a současně podnikající fyzickou osobou. Pan Halfar se stal podnikatelem.

Avšak po roce ježdění křížem krážem po republice si pan Halfar uvědomil, že ho na stará kolena již řízení náklaďáku zmáhá. Přizval tedy pana Bertsche a hlavně jeho kapitál k založení obchodní společnosti BELFAR SPED, s. r. o. Nyní má vystavený průkaz živnostenského oprávnění jmenovaná společnost, která je podnikající právnickou osobou. Ačkoliv by tedy hospodští známí o panu Halfarovi řekli, že je podnikatelem, když má onu účast na společnosti, v právní mluvě již podnikatelem není.

Do roka a do dne vydělal pan Halfar jako jednatel a společník obchodní společnosti BELFAR SPED, s. r. o., dostatek peněz, aby si pro radost koupil nějakou zbytnou věc. Již léta pomýšlel na terénní čtyřkolku. Její koupí se stal jako fyzická osoba spotřebitelem. Kdyby však uvedenou zbytnost zakoupila jeho společnost, spotřebitelem by být nemohla, neboť titul spotřebitele náleží toliko osobám fyzickým. A tak jestliže bylo vozítko objednáno třeba přes e-shop, může pan Halfar do čtrnácti dnů ode dne jeho převzetí od kupní smlouvy bez udání důvodu odstoupit, protože se těší výsostnému označení spotřebitel. Kdyby tentýž stroj zakoupila společnost BELFAR SPED, s. r. o., nemohla by takové výhody jako právnická a ještě k tomu podnikaj ící osoba využít.

Pan Bertsch chce d ělat business také se slečnou Novákovou, která je účetní. Založili tedy podle ustanovení § 2716 NOZ společnost, která bude vést účetnictvíjiným za úplatu. Kamarádky v kavárně tvrdily slečně Novákové, že nyní se tedy musí podepisovat jako Nováková, s. r. o. Slečna Nováková je však poučila, že společnost podle NOZ je něco jiného než obchodní společnost třeba s ručením omezeným. Při závěrečném likéru pak vysvětlila, že společnost vůbec není osobou v právním smyslu slova, a tak je to právě ona, kdo má vystavený živnostenský průkaz a je ve skutečnosti podnikatelem.

Pozor!

Jedině subjekty právních vztahů mohou nabývat práv a povinností a svým jménem nárokovat jejich vynucení státní mocí.

Samostatnou kapitolou je postavení státu v právních vztazích. Zda je stát osobou a zda se může tedy zavazovat, bude zajímat například zájemce o koupi neupotřebitelného armádního majetku. Pokud stát prodá řekněme takový znehodnocený obrněný transportér nadšenci do vojenské historie, pak se jedná o soukromoprávní transakci. Jestliže stát sám jedná v soukromoprávní oblasti, je považován za právnickou osobu. Speciální právní úprava pak stanoví, jakým způsobem stát jedná. Na druhou stranu, jestliže stát povolá stejného zanícence vojenské historie do zbraně v rámci všeobecné mobilizace ve válečném stavu, již se nejedná o soukromoprávní vztah, nýbrž o vztah čistě mocenský, veřejnoprávní.

Příklad

Jednoroční dobrovolník Marek si ve válce nemohl zabalit zbytek komisárku do tornistry a jít po svých domů, neboť by ho oprátka neminula. Stát zde vystupuje jako vrchnost. Kdyby mu však stát po válce chtěl vnutit prodej vysloužilé polní kuchyně, nikdo by ho ke koupi nemohl donutit, neboť v soukromoprávních vztazích jsou si osoby rovny.

Stejně jako naše konání na tomto světě není procházkou růžovým sadem, i stát tíží odpovědnost za jeho protiprávní činy. V právním slangu hovoříme o tzv. deliktní způsobilosti. Jestliže stát způsobí škodu v soukromoprávní oblasti, bude povinován tuto škodu nahradit dle NOZ. Ale pokud stát způsobí škodu v oblasti práva veřejného, má povinnost nahradit ji podle zvláštního zákona č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem.

Příklad

Příslušník Policie České republiky strážmistr Kobra při zásahu proti příznivcům hnutí holých lebek rozbije svojí nedbalostí výkladní skříň květinářství. Poškozený obchodník pan Jouda může nárokovat náhradu škody přímo po státu, respektive po Policii ČR. Strážmistr Kobra jako ozbrojené rámě státu způsobilo totiž obecnou civilní škodu, stejně jako by ji způsobil některý z příznivců uvedeného hnutí vhozením dlažební kostky.

Jestliže se však bude pan Jouda domáhat náhrady škody u soudu a soud nebude schopen případ rozhodnout do několika let, může chtít náhradu škody za dlouhé řízení po státu dle

výše uvedeného zvláštního zákona. Každý má totiž právo, aby jeho věc byla projednána v přiměřené době. Takové právo vyplývá z práva veřejného. Pan Jouda obdrží tedy vedle odškodnění za dlouhé řízení i pozdní odškodnění za rozbitou výkladní skříň.

Složitá osobnost pana Alberta

Skutečnost, že osoby mohou nabývat práv a povinností, se nově nazývá právní osobnost. Právní osobnost fyzické osoby, tedy člověka, a právní osobnost právnické osoby se od sebe liší. Právnická osoba je sice nadána (právním) životem, nicméně skutečné srdce v ní netepe. Z toho plyne, že taková právnická osoba nemůže zemřít, změnit si pohlaví či porodit děti, a nesvědčí jí tedy ani právo odkázat majetek závětí, právo na změnu pohlaví či povinnost platit výživné. Ale je tomu i naopak. Fyzická osoba si nemůže nechat změnit sídlo, protože žádné sídlo nemá, jen si může změnit své bydliště či místo trvalého pobytu. Nikdo jiný než osoby nadané právní osobností nemohou vstupovat do právního života v pozici toho, kdo koná.

Příklad

Stará paní Roslerová žije již několik let se svým psem. Má pocit, že konec jejího života se blíží, a tak se rozhodne, že svému věrnému psu Albertovi daruje jeho boudu a stodolu, kde si Albert tak rád hraje. Aby mu ji ta hamižná vnoučata nemohla sebrat, až ona tady nebude. Podle NOZ už sice zvíře není věc, ale protože nemá právní osobnost, nemůže svému psovi paní Roslerová nic darovat.

Vzhledem k tomu, že nikdo jiný kromě osob fyzických a právnických nemůže nabývat práv a povinností, stanoví NOZ postup pro případ, jsou-li právo či povinnost zřízeny či uloženy (například zákonem či smlouvou) tomu, kdo osobou není. V takovém případě nabývá práv a povinností osoba dle povahy případu nejbližší.

Příklad

Malý Kubík jezdí vždy v létě na dětský tábor nedaleko Rokytnice v Orlických horách. Domů přijíždí zocelen pobytem v přírodě a s úsměvem od ucha k uchu. Proto se jeho rodiče rozhodnou táboru věnovat dar 7 000 Kč na pořízení velké trampolíny. Jenže tábor sám o sobě není nadán právní osobností. Právo přijmout dar se tedy přičte provozovateli tábora.

Člověk jako fyzická osoba získává právní osobnost od narození do smrti. Právě a jen po tuto dobu může nabývat práv a povinností. Právní osobnost zákon přiznává i počatému dítěti za předpokladu, že se narodí živé a jednání je mu ku prospěchu.

Pozor!

Člověk jako fyzická osoba získává právní osobnost od narození do smrti.

Příklad

Otec ještě nenarozeného dítěte nechá v pěstitelské pálenici vypálit slivovici a na rodinné oslavě veřejně oznámí, že slivovici dítěti daruje. Otec jako dárce a současně jako zákonný zástupce ještě nenarozeného dítěte s vlastní právní osobností - obdarovaného - tak uzavře darovací smlouvu. V takovém případě je povinen o věc pečovat jako řádný hospodář, a když je dítě plně svéprávné, je povinen mu tuto slivovici předat.

Právní osobnost člověka zaniká jeho smrtí. Po prohlídce těla mrtvého vystaví prohlížející lékař list o prohlídce mrtvého, v němž zapíše čas úmrtí. Jestliže nelze tělo mrtvého prohlédnout vlivem neštěstí a je vzhledem k okolnostem jisté, že zemřelý již nežije, může prohlásit soud sám člověka za mrtvého, jestliže se o nešťastné události dozví. V ostatních případech soud na návrh prohlásí člověka za mrtvého, o němž lze mít důvodně za to, že zemřel. V rozhodnutí o prohlášení člověka za mrtvého soud určí den smrti. Tato skutečnost má obvykle významný vliv nejen v rámci dědického práva.

Prohlášení člověka za mrtvého však bude pravidelně předcházet prohlášení člověka za nezvěstného, které je možné na návrh osoby s právním zájmem. Institut prohlášení za nezvěstného reaguje na případy, kdy nepřítomnost osoby neznámého pobytu blokuje jednání někoho jiného (například při hospodaření s věcí ve spoluvlastnictví). Pak se na takovou osobu

hledí, jako by nebyla.

Příklad

Mladý pan R ösler let ěl na zahraniční dovolenou na Špicberky. Nad Barentsovým mořem se letadlo dostalo do turbulence a patrně spadlo do moře. Události věnují česká média značnou pozornost, a tak ho soud po projednání věci na základě zprávy vyšetřovací komise prohlásí za mrtvého ke dni, kdy letadlo zmizelo z radaru.

Radujte se ze své svéprávnosti, dokud můžete!

Kromě pojmu právní osobnost se v zákoně ještě můžeme setkat s pojmem svéprávnost, což označuje způsobilost k právním úkonům. Jedině svéprávný člověk může jednat sám v plném rozsahu. To tedy znamená, že pro sebe může vlastním jednáním nabývat práv a zavazovat se k povinnostem. Jako svéprávná osoba si mohu bez souhlasu někoho třetího koupit nové brýle nebo se zavázat k výkonu práce v pracovním poměru. Problém však nastává, pokud svéprávnosti pozbudeme nebo jí nikdy nenabudeme. V takovém případě si již naše nejdůležitější právní záležitosti bez opatrovníka neobstaráme. Pojďme se nyní podívat na příklad, kdy se osoba dovolává neplatnosti svého jednání zpětně, aniž by kdy byla soudem omezena její svéprávnost.

Pozor!

Jedině svéprávný člověk může jednat sám v plném rozsahu.

Příklad

Vdovec pan Dobeš po ztrátě milované manželky v důsledku hlubokého traumatu rozdá veškeré rodinné úspory sousedům. V takovou chvíli sice není soudem omezen ve svéprávnosti, ale duševní porucha, která činí člověka neschopným právně jednat, by v tomto případě způsobila stejné následky. Takové právní jednání je tedy neplatné, ovšem neplatnosti se musí pan Dobeš sám dovolat (dle ustanovení § 586 NOZ). A tak jestliže se mu po půl roce truchlení vše rozleží a bude prokazatelné, že jednal ve stavu duševní poruchy, může po sousedech žádat vrácení darů.

Je v obecném povědomí, že plnou svéprávnost člověk získává mj. zletilostí. Té nabýváme dovršením osmnáctého roku života. Avšak plně svéprávnými se můžeme stát i před nabytím zletilosti, a to uzavřením manželství a nově i tzv. emancipací, tedy přiznáním svéprávnosti. V obou případech je k tomu třeba soudní rozhodnutí a věk nezletilce - alespoň šestnáct let. Nezletilý může uzavřít manželství, jestliže jsou pro to důležité důvody. Takovým důvodem bývá nejčastěji těhotenství. V soudním řízení o povolení uzavřít manželství soud vyslechne oba možné budoucí snoubence a rozhodne, jestli je sňatku třeba.

Naproti tomu soud musí přiznat svéprávnost nezletilci, který je schopen živit se sám a obstarat si své záležitosti, pakliže s tím jeho zákonný zástupce souhlasí. Tento nový institut emancipace bude použitelný zejména v případech extrémního majetkového zázemí nezletilců. Praktický bude třeba v situaci, kdy rodina nezletilce o něj nejeví zájem a on je nucen si hledat prostředky obživy sám. Případná právní závislost na zákonném zástupci zde může být na škodu.

Pozor!

Zletilosti nabýváme dovršením osmnáctého roku života.

Příklad

Sedmnáctiletý Vojta, kterému soud přiznal svéprávnost, si v restauraci objedná krabičku cigaret a panáka vodky. Ovšem skutečnost, že je svéprávný, má vliv pouze na jeho soukromá práva a povinnosti. Zákaz prodeje alkoholu a tabáku osobám mladším osmnácti let je však povinností veřejnou, a hostinský tedy mladému muži nic z toho neprodá a nabídne mu sodovku s větrníkem.

Výše jsme popsali, že plnou svéprávnost člověk získává dovršením věku osmnáct let. Znamená to tedy, že děti a mladiství jsou svéprávní částečně? Nebo nejsou svéprávní vůbec? Odpověď není tak jednoznačná. Svéprávnosti člověk nabývá postupně současně s rozvojem rozumových schopností. Znamená to, že pětileté dítě si může jít koupit kopečkovou zmrzlinu, ale nemůže jít kupovat řetězovou pilu. Zatímco rozumově vyspělý sedmnáctiletý hoch si již takový pracovní nástroj může bez problémů zakoupit. Takové posuzování vyspělosti nezletilce však klade zvýšené nároky na třetí osoby - osoby vstupující s nezletilcem do právního vztahu. Proto NOZ dává možnost udělení odvolatelného souhlasu zákonného zástupce nezletilci ke konkretizovanému právnímu jednání, neboť je to právě zákonný zástupce nezletilce, kdo zná jeho rozumovou vyspělost nejlépe. Zákon nepředepisuje povinnou

písemnou formu takového souhlasu, ovšem z praktického hlediska dokázání udělení souhlasu třetí osobě se dá písemná forma vřele doporučit.

Příklad

Desetiletá Eliška přijde do obchodu koupit pro tatínka jako dárek k narozeninám nastřelovací pistoli na hřebíky. Prodavač ji odbude, protože se mu zdá, že takový nástroj nepatří holčičce do rukou. Tatínek tedy sepíše písemný souhlas s koupí pistole dle ustanovení § 32 NOZ. Nebude-li prodavač pochybovat o pravosti takové listiny, může s klidem předmětný nástroj děvčeti prodat, neboť případná odpovědnost zajednání děvčete by padla na bedra otce.

Samostatným problémem je oprávnění nezletilých uzavírat smlouvy, jejichž předmětem je výkon závislé práce, tj. pracovní smlouvu, dohodu o provedení práce a dohodu o pracovní činnosti. Takové smlouvy mohou uzavírat pouze osoby, kterým je alespoň patnáct let a mají ukončenu povinnou školní docházku. Toto pravidlo se nezměnilo. Školní docházka je povinná nejvýše do konce školního roku, v němž žák oslaví sedmnácté narozeniny. I tak však nezletilec nemůže vykonávat všechny druhy prací, nýbrž jen ty, které mu nebudou objektivně na škodu.

Příklad

Sedmnáctiletý emancipovaný Vojta se uchází o práci horníka v nedalekém dole. Na zdravotní prohlídce závodní lékař zjistí, že Vojta nemá ještě zcela vyvinuté kosti. Za těchto okolností by práce horníka nebyla přiměřená fyzickému rozvoji Vojty, a proto bude zaměstnán na pozici uklízeče.

Pro posouzení otázky, zda a jak omezit člověka v jeho svéprávnosti, je vždy rozhodující aktuální stav konkrétního jedince. K takovému rozhodnutí je oprávněn pouze soud, a to za předpokladu, že vyvine potřebnou snahu ke zjištění postoje postižené osoby. Pro nedobré zkušenosti s původní právní úpravou nepůjde již pro příště člověka jeho svéprávnosti zbavit zcela. Soud může toliko člověku omezit svéprávnost tím, že uvede rozsah jednání, ke kterým není způsobilý. Takové rozhodnutí lze vydat pouze na časově omezenou dobu a v co nejméně omezujícím rozsahu vzhledem k duševnímu stavu člověka. Současně soud ustanoví takové osobě vhodného opatrovníka, který je povolán k tomu, aby zabezpečil právní záležitosti opatrovance - tedy osoby, jejíž svéprávnost byla omezena. Člověk s omezenou svéprávností může i přesto samostatně právně jednat v běžných záležitostech každodenního života, tj. nakupovat jídlo, jezdit veřejnou dopravou apod.

Příklad

Vojtův starý dědeček pan Dobeš počal trpět stařeckou demencí. Již si ani není schopen převzít od poštovní doručovatelky důchod. K tomu všemu je třeba obstarávat polnosti a lesy, které mu patří. Vojta se rozhodne dědečkovi pomoci a sám aktivně podá návrh na soud na omezení jeho svéprávnosti. Soud po projednání věci pana Dobeše široce omezí ve svéprávnosti a jmenuje jeho opatrovníkem Vojtu. Nyníjiž Vojta sám může přebírat dědečkův důchod a dávat do nájmu lesy a pole. Musí však vždy jednat v dědečkův prospěch, nebo ho soud i na základě anonymního podnětu může odvolat.

Osoba z práva stvořená - osoba právnická

S pojmem právnická osoba se běžně setkáváme a dokážeme si pod ním představit reálné příklady. V zařízení právnické osoby se rodíme, učíme se, do její provozovny pozveme při seznamování protějšek na večeři. Pro mnohé je právnická osoba chlebodárcem, a konečně, může to být právnická osoba, která zabezpečí náš pohřeb. Stejně, jako bychom nalezli mezi lidmi spoustu charakterových typů, je tomu tak i mezi osobami právnickými. Existuje jich několik desítek a liší se podle svého účelu a z toho vyplývajících práv a povinností. Taková akciová společnost je založena za účelem podnikání a jako taková nějaké další osobě či osobám patří. Zatímco spolek, což je nový název pro občanské sdružení, je zakládán za účelem realizace různorodých aktivit skupinou lidí a sám o sobě nepatří do majetku žádné další osoby. Podobností s osobou fyzickou je tu však víc. Každá právnická osoba se musí podle daných pravidel jmenovat, je jí přiděleno identifikační číslo a musí mít na nějaké adrese umístěno sídlo. Navíc tu musí existovat osoba či kolektiv osob, skrze které tato právnická osoba projevuje svoji vůli. Takovou osobu či kolektiv nazýváme statutárním orgánem, který jediný může za právnickou osobu činit všechny právní úkony. NOZ zavádí povinné veřejné rejstříky pro většinu typů právnických osob, ve kterých budou povinně zveřejněna jména a adresy (i sídla, neboť statutárním orgánem právnické osoby může být i právnická osoba) všech členů statutárního orgánu. V případě spolku se o jeho zápisu do veřejného rejstříku intenzivně uvažuje.

Pozor!

Jedině statutární orgán právnické osoby může jednat za právnickou osobu ve všech právních vztazích.

Příklad

Tři kamarádi si založí spolek s názvem Spolek mírného žertu v mezích zákona, z. s. Dovětek z. s. vyjadřuje povinný zákonný dovětek znamenající „zapsaný spolek “ . Účelem spolku je tropení nejapných žertů na úkor jiných v mezích zákona. Jako statutární orgán - předseda spolku - byl zvolen pan Urbánek, učitel místní základní školy. Když se však dozvěděl, že jeho jméno bude ve spojitosti s recesistickým spolkem možná povinně zveřejněno, ihned na svoji novou funkci rezignoval.

Název a sídlo právnické osoby

Jestliže jsme v případě lidí zvyklí, že nám v jedné obci žije několik nositelů stejného jména, na toto podobenství v případě právnických osob můžeme zapomenout. Název každé právnické osoby musí být více či méně odlišitelný od názvu jiné právnické osoby. I zde platí známé pravidlo, že kdo dřív přijde, ten dřív mele. V tom smyslu, že chráněný je název již registrované právnické osoby před názvem osoby teprve vznikající. K názvu právnické osoby je nezbytné připojit i dovětek ohledně její právní formy. Jedná se o známé zkratky jako s. r. o., a. s., v. o. s .(veřejná obchodní společnost) či o. p. s. (obecně prospěšná společnost). Název právnické osoby a její dobrá pověst jsou chráněny obdobným způsobem jako jméno a důstojnost člověka.

Sídlo

Sídlem se rozumí adresa právnické osoby, na které se můžeme s jejími představiteli setkat. Sídlo může být zvoleno i v bytě, nehledě na to, že tam mají hlášeno trvalé bydliště i nějací lidé či tam je již situováno sídlo nějaké jiné právnické osoby. Jestliže je právnická osoba v sídle zapsaném ve veřejném rejstříku nedosažitelná (tedy se zde vůbec nevyskytuje), jdou právní následky na její úkor. Každý se totiž může odvolat na její zapsané a současně její skutečné sídlo. To bude mít vliv zejména na doručování pošty či na místo plnění vyplývající z uzavřených smluv.

Jednání za právnickou osobu

Statutární orgán jedná tak, že k názvu právnické osoby, za kterou jedná, připojí svůj vlastní podpis. Nepotřebuje k tomu žádné další zvláštní oprávnění, protože s jeho právem jednat za právnickou osobu se mohou třetí osoby seznámit z veřejného rejstříku, do kterého má bezplatný přístup každý.

Prodavačka může?

Jenže i když si kupujeme rohlík v pekařství, uzavírá s námi prodavačka kupní smlouvu, jejímž předmětem je onen rohlík. Mohla za pekárnu prodavačka smlouvu uzavřít, i když není statutárním orgánem pekařské společnosti, pro kterou rohlíky prodává? Ano, neboť právnickou osobu zastupují její zaměstnanci či členové v rozsahu obvyklém vzhledem k jejich zařazení nebo funkci. Takže prodavačky mohou uzavírat kupní smlouvy, vedoucí provozu smlouvy o dílo, personální oddělení pracovní smlouvy a top manažeři třeba smlouvy o nájmu tryskového letadla. Vždy je přitom rozhodující, jak daný zaměstnanec či člen vystupují vůči veřejnosti.

Pozor!

I zaměstnanci a členové právnické osoby ji mohou platně zavazovat. Vždy rozhoduje postavení jednající osoby tak, jak se jeví veřejnosti.

Příklad

Pan Macháček pracuje v obchodě s počítači jako uklízeč. Jednoho dne potká svoji známou, které předtím zapřel, že se živí úklidem. Představí se tedy jako vedoucí oddělení vývoje aplikací. V domnění, že jeho jednání nebude právně závazné, uzavře za společnost se známou, obchodní zástupkyní jisté IT spole čnosti, licenční smlouvu na dodávku nového a velmi drahého programu pro vývoj aplikací. Jeho jednání je pro společnost právně závazné, ta nyní musí program odebrat a zaplatit. Ale ani pan Macháček nepřijde zkrátka, protože společnost po něm může vymáhat náhradu škody, neboť nebyl k danému jednání pokynem či svojí funkcí oprávněn.

Smrt právnické osoby

„Právo jsi a v právo se obrátíš,“ dalo by se konstatovat o smrti právnické osoby. I když právnické osobě nehrozí pomíjivost tělesná a některé již mají několikasetletou historii, je jasné, že dříve či později dojde k jejímu vnitřnímu vyčerpání. A pak bude dříve či později následovat její zrušení a zánik. Zrušení si lze představit jako ulehnutí na smrtelnou postel s tím, že veškeré aktivity již směřují směrem k zániku právnické osoby, tady její pravé právní smrti, kdy se případně vymaže z veřejného rejstříku. Taková již bývalá právnická osoba nemůže nadále vstupovat do právních vztahů, protože přestala existovat.

Příklad

Do Spolku mírného žertu v mezích zákona, z. s., se infiltrují příslušníci extrémní pravice a vyštvou původní zakladatele. Nový předseda spolku začne v jeho rámci budovat polovojenské ozbrojené jednotky s názvem Svoboda Státu. Z uvedeného je zřejmé, že činnost spolku nesměřuje k jeho původnímu účelu a navíc spolek vyvíjí nezákonnou činnost v takové míře, že to závažným způsobem narušuje veřejný pořádek. Takový spolek může soud zrušit i z vlastní iniciativy. Po provedení likvidace spolek zanikne.

Je libo ochranu osobnosti?

Osobou se člověk rodí, osobností se stává. Nehledě na skutečnost, zda jsme významně společensky postavenou osobou či nikoliv, náležejí nám všem tzv. osobnostní práva. Pravda, i právnická osoba je osobou, osobnostní práva se na ni však nevztahují. To ale neznamená, že by byla vydána vlkům napospas. V jejím případě je chráněn zejména název právnické osoby a její dobré jméno. Z povahy věci však plyne, že v případě právnické osoby není třeba konstruovat tak komplexní ochranu, jakou jsou osobnostní práva člověka.

Co je chráněno?

Co si vlastně lze pod pojmem osobnost člověka představit a co je tedy vlastně chráněno? Jedná se zejména o život člověka, zdraví, jméno, vážnost, čest, soukromí a projevy osobní povahy. Řekne-li se v právu zejména, je výčet neúplný, jen příkladný. Nelze výčtem postihnout všechny kategorie osobnosti člověka tak, aby se na některou důležitou nezapomnělo. Je však zřejmé, že je chráněna jak tělesná, tak i psychická stránka člověka.

Pozor!

Ochrany požívají zejména život člověka, zdraví, jméno, vážnost, čest, soukromí a projevy osobní povahy.

Pro pochopení pojmu osobnost člověka je důležitá i další deklarace: každý je povinen ctít svobodné rozhodnutí člověka žít podle svého. Jde o významnou výkladovou pomůcku, neboť není horšího úkolu, než rozpoznat, zda lze, či nelze na posuzovaný případ použít charakteristik jako čest, vážnost či důstojnost. Co je pro někoho neškodným dobře míněným žertem, je pro jiného nepatřičnou zlovůlí. Jestliže z žertu vyliji na přítele kýbl vody, neboť mu oplácím jeho žert předchozí, jistě nezasahuji do jeho osobnostních práv, protože jsme se

oba dobrovolně rozhodli, že provádění drobných žertovných zlomyslností bude mezi námi standardem. Tím tedy oba realizujeme své rozhodnutí žít podle svého a nikoho třetího takovými projevy nepohoršujeme. Jestliže však společensky znemožním starého pána, řekněme veterána z války, tím, že na něj byť omylem vyliji stejný kýbl vody, již by se mohlo jednat o zasažení jeho práv újmou na vážnosti. Jak vidno, bude třeba každý případ posuzovat individuálně.

Co žádat?

Nyní tedy víme, co je vlastně chráněno, avšak nevíme, co konkrétně může zasažená osoba žádat. Člověk, jehož osobnost byla zasažena, může v první řadě žádat o upuštění od podobného jednání. Jenže činy stejně jako čas nelze bohužel vzít zpět a prosté upuštění od protiprávního jednání nebude v mnoha případech spravedlivé. Vynadá-li nám nějaký barbar, jistě bychom nebyli spokojeni s tím, kdyby si odpustil následující vulgaritu proto, že ho takový verbální výron již přestal bavit. Z tohoto důvodu má zasažená osoba právo na odstranění škodlivého následku, který neoprávněný zásah do osobnostních práv způsobil. Ono odstranění škodlivého následku bude v různých případech nabývat různých podob. Jednou z těchto podob je třeba zadostiučinění, tzv. satisfakce, která může být vyjádřena i v penězích.

Příklad

Paní Vašíčková a pan Juránek jsou sousedé v bytovém domě. Pan Juránek svoji sousedku jedinkrát vzbudil hlasitou hudbou, kterou však po sousedčině zabouchání koštětem na stěnu vypnul. To jí však nestačilo a v rámci „spravedlivé odplaty “ tedy ještě v noci, nacápala blátivé šlápoty vedoucí k bytu pana Jur ánka a o události vylepila na všechny dveře v domě letáček ve znění:„Juránek nám sem zase naťapal tuny bláta, dejte mu to sežrat! “ Pan Juránek, který však právě odcházel na další tah městem, paníVašíčkovou při lepení letáčků načapal a dovtípil se, co se stalo. Žádal tedy po právu o upuštění od vylepování zbytku letáčků a odstranění škodlivého následku sejmutím všech již vylepených nepravdivých osočení a setřením podlahy.

Jiná situace...

Jiná situace by nastala, kdyby se pan Juránek dovtípil hanebného činu paní Vašíčkové až v okamžiku, kdy by ho ráno budili boucháním na dveře obyvatelé daného domu. Řekněme, že důkazně by byla situace nesporná, neboť paní Vašíčková zapomněla na průmyslovou kameru instalovanou u vchodu a nechala se nasnímat. Sundání letáčků a vytření podlahy již nebude stačit, protože celý dům si o panu Juránkovi myslí, že je hulvát. Proto může paní Vašíčkovou žádat o odstranění škodlivého následku kupříkladu umístěním omluvné tabule u vchodových dveří.

Zcela jiná situace...

A zcela jiná situace nastane, když paní Vašíčková v místním rádiu osočí pana Juránka nepravdivě z hulvátství. Následná omluva uveřejněná v rádiu nemusí škodlivý následek zcela odstranit, protože zpráva se šíří rychlostí blesku u posluchačů rádia, ale někteří rozhlas neposlouchají a případnou omluvu nemohou slyšet A hlavně každý si může říci, že na každém

šprochu pravdy trochu, a odsudek pana Juránka spoluobčany bude na světě. A právě v tomto momentě může poškozený žádat přiměřenou peněžní náhradu morální újmy. Vedle toho ještě může být paní Vašíčková uznána vinnou ze spáchání přestupku proti občanskému soužití. Jestliže by pan Juránek tuto informaci šířil po celém sídlišti, bude zcela nepostižitelný, neboťse nemůže jednat o protiprávní jednání, jestliže je předávána pravdivá informace.

Nomen omen a náležitá úcta

Jméno člověka tvoří osobní (křestní) jméno a příjmení, popřípadě jeho další jména a rodné příjmení. Pravidla stran pojmenování lidí upravuje zvláštní zákon č. 301/2000 Sb., o matrikách, jménu a příjmení. Tato pravidla jsou všeobecně známá a NOZ na nich nic nemění. Novátorským počinem však je výslovné stanovení práva na užívání jména v právních vztazích a zejména práva na ochranu svého jména a řádnou úctu k němu. Zde si povšimněme, že úcta ke jménu je něčím rozdílným než chování vážnosti k člověku, byť oba pojmy budou často splývat.

Příklad

Ministerstvo vnitra zveřejňuje statistiky četnosti jmen a příjmení občanů našeho státu. Mezi užívanými příjmeními existují i taková, která byste považovali za zjevné vulgarity. Jestliže bychom si v tomto příkladě nevybíravým způsobem utahovali z nějakého podobného jména, mohl by se jeho nositel úspěšně bránit, byť nám nemusí být osoba konkrétního nositele jména vůbec známa a naším cílem není snížit vážnost této osoby, ale jen vysvětlit příklad.

S právem užívat jméno v právních vztazích se pojí i povinnost nést následky užívání jiného jména než vlastního.

Příklad

Pan Ševela se vydává za známého šachového velmistra a uzavře s ředitelem místní základní školy dohodu, že sehraje za odměnu několik šachových partií s nejlep šími žáky školy. Vše praskne, už když ho první žák porazí ševcovským matem. Nejen, že je uzavřená dohoda neplatná, neboť pan Ševela uvedl pana ředitele úmyslně v omyl o rozhodujícíokolnosti své identity, ale bude povinen i nahradit škodu, která škole kupříkladu vznikla pronajmutím šachových hodin. Nad to se pochopitelně může přihlásit se svými nároky pravý šachový velmistr, kterému bude svědčit právo na ochranu jeho jména vůči panu Ševelovi.

Ochrany jména se může dovolávat ta osoba, vůči jejímuž jménu je veden protiprávní zásah. Jestliže se však neoprávněný zásah týká příjmení užívaného v konkrétní rodině, mohou se ochrany dovolávat i ostatní členové rodiny, aniž by přímo jejich jméno bylo napadeno.

Příklad

Tonda Hradský je dobrák od kosti, navíc je lidově řečeno „splachovací “ . V den vyloupení místní pošty byl viděn v inkriminovaný čas v jejím těsném okolí a v malé obci se brzy začne nahlas mluvit o tom, že Hradský je lupič. Tonda si z takových řečí nic nedělá, i policie přeci uznala, že tuto poštu „udělat “ nemohl. „Splachovací “ ale není Tondův tatínek, místní zastupitel. Proto až příště opoziční zastupitel na jednání zastupitelstva obce vyřkne „Hradský je lupič “ , bude moci otec po právu žádat o ochranu před takovým jednáním.

NOZ nově umožňuje jednání pod přezdívkou, jestliže je všem účastníkům daného vztahu známa identita takto jednající osoby. Jestliže vejde tato přezdívka ve všeobecnou známost, požívá následně stejné ochrany jako jméno.

Příklad

Mahony a Paffka jsou staří trampové a zálesáci. Mohou tedy společně pod těmito přezdívkami uzavírat různé smlouvy, které budou požívat právní ochrany. Paffka se však za čas stane světově známým kytaristou a Mahony začne užívat jeho přezdívky při své hudební produkci. Z nyní již bývalých kamarádů bude mít navrch samozřejmě pravý Paffka, který se domůže zákazu užívání svého jména Mahonym - Lžipaffkou.

Čest, vážnost a důstojnost - pojmy nejen z doby romantismu

Právní nauka řadí pojmy čest, vážnost a důstojnost pod společný nadřazený pojem morální integrita. Integritou, česky celistvostí, je myšlen přirozený a bezvadný stav, kdy člověk může realizovat své společenské zájmy, aniž by u toho byl omezen jednáním druhého v rozporu s obecnými morálními zásadami. Zásah do morální integrity člověka může způsobit škodlivý důsledek vnímatelný jak pouze zasaženou osobou, tak i takovou osobou a současně různě širokou veřejností.

Příklad

Franta bezdůvodně ostře vynadá Jirkovi, který nadávky vnímá jako zásah do své důstojnosti. Jirka není shozen před nikým dalším, neboť se incident odehrál na toaletě místní hospody, nicméně pořídil zvukový záznam, aby mohl Frantův útok prokázat. I když byla tedy újma způsobena pouze na Jirkově egu, bude se moci dovolat právní ochrany. Nyní se musíte ptát, zda pořízením onoho zvukového záznamu nezasáhl Jirka do osobnostních práv Franty, neboť pořizování zvukových záznamů týkajících se projevů osobní povahy je dovoleno zejména se svolením dotčené osoby. Správná odpověď je nikoliv. Jirka mohl zvukový záznam pořídit, protože tím chránil svá vlastní práva. Ostatně nebýt záznamu, Jirka by nikdy nemohl prokázat závadné Frantovo konání a jeho právo by bylo nevymahatelné.

Před kumpány

Stejný počin Franty vůči Jirkovi pronesený nyní však před ostatními štamgasty se dotkne Jirky stejným způsobem. Oproti předchozí situaci došlo i ke snížení vážnosti Jirky v očích jeho známých. Celkový zásah do osobnostních práv Jirky bude tedy o to intenzivnější. To se kupříkladu projeví v tom, že Jirkovi bude přiznáno vyšší odškodnění než v prvním případě.

Zásah do důstojnosti člověka může spočívat v konání či opomenutí konat. Každý je povinen počínat si tak, aby nedošlo k nedůvodné újmě na právech jiného. Tomuto požadavku musí každý přizpůsobit své aktivní jednání. Pokud se jedná o pasivitu, neplatí lidové rčení, že kdo nic nedělá, nic nezkazí. O opomenutí půjde zejména tam, kde povinnost konat vyplývá ze zákona. Takovou povinností může být i preventivní zásah na ochranu jiného, jestliže mu hrozí závažnější újma než to, co je třeba k zákroku vynaložit.

Příklad

Pan Šťastný zdědil bytový dům v centru města, ve kterém bydlí chudí nájemníci. Jeho záměrem je současné nájemníky ihned vystěhovat, dům rekonstruovat a byty pronajmout zámožné klientele. Jenže současné nájemce chrání nájemní smlouvy na dobu neurčitou. Temperamentní nový pronajímatel tedy vytrhá ze zdí kabely elektrického vedení, aby znemožnil nájemníkům řádné užívání bytů. Pomineme-li následky vyplývající z porušení nájemní smlouvy a trestněprávní následky, zasáhl současně pan Šťastný i do osobnostních práv nájemníků, protože úmyslně snížil jejich důstojnost. V podmínkách dnešní společnosti patří přístup k elektrické energii ke standardu a využívání spotřebičů, jako jsou lednička či pračka, přímo ovlivňuje člověka na jeho důstojnosti.

Nekonali

Mladý pár se setká na dětském hřišti se zjevným případem týrání dítěte, které však ignoruje. Po pár dnech se chlapec s dívkou dočtou, že týrání skončilo tragickou událostí, přitom stačilo jen zavolat tísňovou linku. Nyní zamilované bude společně tížit nejen svědomí, ale i případné následky za nepřekažení trestného činu a v neposlední řadě i následky zásahu do osobnostních práv dítěte, které svým nekonáním způsobili.

V každém případě musíme posuzovat intenzitu každého zásahu. Bylo by nemoudré, kdyby výslovné maličkosti způsobovaly nějaké právní následky. K tomuto účelu použijeme dobovou optiku, která se však může s časem měnit. Jestliže by počátkem 20. století bylo oslovení „ty lumpe“ vnímáno jako velmi urážlivé, dnes se tomu lidé pouze zasmějí. Míru intenzity poměřujeme tedy k dobové realitě a vyvozujeme z ní, jaké následky je obvykle s to způsobit.

Podoba a soukromí aneb fotíte se rádi?

Naše podoba a hlas patří jenom nám a nešetrné zacházení s jejich záznamy nás může poškodit nejen na důstojnosti. Každý má právo na ochranu před takovým jednáním. Z toho

důvodu je možné zachytit jakýmkoliv způsobem podobu člověka a jeho hlas tak, aby podle záznamu bylo možné určit jeho totožnost, jen s jeho svolením.

Příklad

Kadeřník módního salonu si provádí osobní studii o trendech ve svém odvětví. Chodí po ulicích a fotí dámy se zajímavými kšticemi výhradně zezadu. Takové jednání není v rozporu s právem, protože dotčené ženy nemohou být podle fotografií ztotožněny, pomineme-li variantu naprosto jedinečného a neopakovatelného účesu, který by byl schopen jeho nositelku identifikovat.

Kdybychom výše napsané museli dodržovat bezvýhradně, svět okolo nás by byl úplně jiný. Užití fotoaparátu, kamery či diktafonu by bylo spíše raritní. Svolení není třeba, jestliže je záznam užit k výkonu či ochraně jiného práva, k úředním účelům a dále k účelům vědeckým, uměleckým a zpravodajským. Svolení pak také není třeba tam, kde někdo dobrovolně veřejně vystupuje.

Příklad

Pan Dvořák je starostou obce. Protože není příliš slovně obratný, nemá rád, když jej někdo natáčí na kameru. Nicméně je-li na nějakém vystoupení před voliči, nemůže nikomu přikázat, aby jej přestal snímat. Jestliže pojede do hlavního města a tam bude na ulici nasnímán zpravodajskou kamerou pro tvorbu ilustračních záběrů, nemůže se domoci vymazání takového záběru. Dokonce se ani nebude moci bránit, nachomýtne-li se do nechtěné role ve studenty točeném amatérském filmu.

Skrytá kamera

Aby toho nebyl konec, dostane se panu Dvořákovi příležitosti být natočen skrytou kamerou. Ihned proti odvysílání záznamu protestuje a požaduje jeho smazání. Dobře ví, že na smazání má právo, protože natočený šprým lze jen těžko zařadit pod uměleckou činnost.

Proti neoprávněným záznamům není chráněna pouze podoba člověka a jeho hlas. Stejně tak je chráněno zaznamenávání jeho soukromého života či neoprávněné šíření písemností osobní povahy.

Příklad

Pan Šebor tráví nedělní odpoledne na zahradě s rodinou. On si čte časopis a jeho paní skotačí s d ětmi. Najednou se zpoza živého plotu vynoří jeho zaměstnavatel s kamerou a zavolá na něj, že nyní již má důkaz o tom, že se pan Šebor nikdy na pondělní porady náležitě nepřipravuje. Pan Šebor zachová chladnou hlavu a žádá vymazání daného záznamu, neboťjeho pošetilý zaměstnavatel pořídil videozáznam o soukromém životě rodiny Šeborů.

Manželství a rozvod

Co je to manželství?

Manželství je základ státu. Tuto skoro prvorepublikovou větu můžeme vzít jako obecný popis manželství podle NOZ. Ani zde NOZ nezapře svoji inspiraci v předpisech starých mnoho desetiletí a více. Zanechme však historie a pojďme se zabývat manželským právem tak, jak jej NOZ upravuje. Mnozí z vás se setkají s nejedním překvapením.

Zrušení zákona o rodině

Nejvýraznější změnou je zrušení zákona o rodině. Vztahy mezi manžely (osobní i majetkové) se stávají součástí občanského zákoníku, který by měl upravit téměř všechny občanskoprávní vztahy.

Rodina a manželství podle NOZ požívá zvláštní zákonné ochrany, což se projevuje zejména ve zvláštní formalizaci tohoto svazku.

Manželství je trvalý svazek muže a ženy vzniklý způsobem, který stanoví zákon. Oproti dříve platnému občanskému zákoníku již nejde o společenství muže a ženy, ale o svazek muže a ženy. Věcně jistě nejde o žádný posun a v tomto zůstává manželství stejné jako dosud.

Nově je však popsán účel manželství. Podle občanského zákoníku účinného do 31. 12. 2013 bylo účelem manželství založení rodiny a řádná výchova dětí. Podle NOZ je účelem navíc také vzájemná pomoc a podpora. Tato novinka se dále projeví zejména v otázce výživného mezi manžely. Nejde tedy pouze o nadbytečnou definici, ale o významné výkladové pravidlo pro soudce.

Snoubenci nemusejí ani mluvit

Manželství vzniká buďto cestou civilní, anebo církevní.

V případě civilního i církevního manželství jde o veřejný a slavnostní obřad v přítomnosti dvou svědků, na kterém snoubenci k otázce oddávajícího projevují (anebo neprojevují) vůli vstoupit do manželství. Občanský zákoník předpokládá kladnou odpověď obou snoubenců, ale připouští, že manželství vznikne i jinak, je-li zřejmé, že je projevována takzvaná sňa-tečná vůle. V praxi to může být například kývání hlavou, radostné výkřiky apod. Je pak na posouzení oddávajícího, zda to jako projev sňatečné vůle uzná, či nikoliv.

Příklad

Snoubenka k dotazu oddávajícího, zda chce s přítomným mužem vstoupit do manželství, odpoví, že ano. Snoubenec k téže otázce začne volat: „Jistě, již jsem se nemohl dočkat “ přičemž se usmívá na všechny přítomné, zejména na snoubenku. V tomto případě oba snoubenci vcelku jasně projevili svou sňatečnou vůli, i když projev snoubencejistě nebyl typický.

Sňatečná vůle nestačí

K uzavření manželství pochopitelně nestačí pouze projevit sňatečnou vůli před příslušným orgánem státu nebo církve. Navíc je nutné, aby snoubenci předem uvedli, že jim nejsou známy překážky uzavření manželství a že znají vzájemně svůj zdravotní stav. A konečně, že zvážili uspořádání svých majetkových poměrů, bydlení a hmotného zajištění.

Snoubenci musejí při svatebním obřadu zvolit, jak naloží se svými příjmeními. Stejně jako dosud si buď ponechají svá dosavadní příjmení, nebo příjmení jednoho z nich zvolí jako společné, nebo jeden z manželů bude k novému příjmení připojovat své příjmení dřívější. Pokud budou mít manželé odlišná příjmení, musejí se dohodnout na příjmení svých společných dětí. Občanský zákoník umožňuje, aby se manželé i dodatečně dohodli na společném příjmení, pokud tak neučinili při sňatečném obřadu.

Světský, nebo církevní sňatek?

Práva a povinnosti manželů

Manželství, o němž se vám může jen zdát

Manželské majetkové právo

Rozveďte se co nejdříve

Za domácí násilí bezdomovcem až na šest měsíců