MAČIATKA JUSTÍN A LILI

Gabriela Spustová Izakovičová

MAČIATKA JUSTÍN A LILI

2. vydanie

RUAH 2019

Suchá nad Parnou

© Gabriela Spustová Izakovičová, 2019

ISBN 978-80-89604-59-3 (kniha)

ISBN 978-80-89604-47-0 (e-kniha)

Opustené mačiatka

Záhradu zohrievalo zubaté jarné slniečko, keď sa babička vybrala postarať o bylinky. Popresádzala voňavú šalviu, bazalku aj tymian, keď tu odrazu počuje v sene žalostné mraučanie maličkých mačiatok. Babička nakukla do vyhriateho sena a tam, namojveru, prosili o pomoc dve utešené maličké mačacie bábätká.

Babička chcela mačičky zachrániť, ale myslela si, že predsa len ich plač započuje mama mačka a príde sa o svoje ratolesti postarať. No mama mačka neprichádzala. Babičke sa nechcelo veriť, že by taká starostlivá mama, akou bývajú mačky, zabudla na svoje bábätká. Skôr si myslela, že ich mamička zomrela pod kolesami rýchleho auta.

„Prečo len tie autá jazdia po dedine tak rýchlo?! Prečo len,“ vzdychla si babička ustarostene.

Jemne vybrala mačiatka zo sena.

„Jéééj,“ prekvapene vykríkla, „veď vám sa ešte len rozlepujú očká, také ste malé! Čo si teraz s vami počnem? Ako vás vychovám?“ starostlivo si ich privinula babička. Vtom niekto buchol bránou a babička sa zadívala na chodník, čo viedol do dvora jej domu.

„Babi,“ ozval sa jemný zvonivý hlas babičkinej vnučky Mašky.

„Maška! Ako dobre, že ideš. Vieš, čo som našla?“ hovorila babička nedočkavo a s tajomným úsmevom ukazovala Maške malé drobizgy, čo sa jej zmestili do dlane.

„Jéééj! Babička, čo to je?“ neveriaco krčila nosom Maška a prizerala sa maličkým tvorčekom, čo neúnavne mraučali.

„Veď to sú maličké mačičky!“ natiahla za nimi ruky, vzala ich babičke z dlaní a zabalila ich do svojho čistého svetra.

„Kde sa tu vzali?“ vyzvedala. Babička hladkala mačiatka a vysvetľovala Maške, ako mačiatka srdcervúco mraučali a ako ich musela vybrať zo sena, lebo mačka celý deň neprichádzala.

S Maškou našli škatuľu, ustlali do nej čisté plienky a mačiatka do nich zababušili. V skrinke s liekmi našli dve malé striekačky, naplnili ich zohriatym mliečkom a jemne, zatiaľ len po kvapkách, učili mačiatka piť.

„Čaká nás veľa práce, Maška, keď chceme, aby mačiatka nezomreli. Musíme im nahradiť mamičku, kŕmiť ich každé dve–tri hodiny, zohrievať ich a dať im veľa, veľa lásky a pozornosti. Iba tak budú môcť žiť a vyrásť.

Nočné kŕmenie

Mašku v noci prebudilo prenikavé mraučanie mačiatok. Otvorila oči. Pomrvila sa a pritiahla si paplón bližšie k tvári.

„Och, už zasa?“ Nevrlo sa pretočila na druhú stranu a spala ďalej. No keď mraučanie neutíchalo, predsa len sa pregúlila na brucho a zadkom hore sa zosunula z postele. Nahmatala papuče a s prižmúrenými očami sa pozrela na hodiny.

„Dve hodiny v noci! Och!“

Mačiatka ju zobudili už tretí raz. Ešteže sú prázdniny. Inak by išla do školy s pripuchnutými očami a asi by zaspala na lavici hneď na prvej hodine.

Maška sa odšuchtala do kuchyne, zohriala mliečko, naplnila ním dve striekačky. Vzala jedno mača do dlane, pretočila ho bruškom hore, priložila mu k papuľke striekačku, vytlačila z nej zopár kvapiek mlieka a mačiatko začalo sať. Pilo odušu, akoby ani pred dvomi hodinami nejedlo.

„Ty si ale chlapisko!“ pochválila Maška malého kocúrika. Vzápätí vrzli dvere a do izby vošla babička.

„Už sú zasa hladné?“ neveriaco pokrútila hlavou. Vzala do rúk druhé mačiatko a obratne ho nakŕmila.

„Aj ty si bola takýto hladoš, Maška, keď si bola bábätko,“ zaspomínala si babička.

„Ešteže tak!“ vydýchla si Maška. „Inak by som sa na týchto drobizgov možno aj hnevala, že ma v noci budia a nedajú mi spať. Keď sú také všetky bábätká a všetky mamičky ich musia v noci kŕmiť, tak to musím vydržať aj ja,“ pohladila mačiatko po hebkej srsti a na chvíľku si ho privinula k hrudi.

„Babička? A dlho budú takto často pýtať mliečko?“ Babička dokŕmila drobčeka, poutierala ho do čistej plienky a pritakala.

„Veru dlho. Niekoľko týždňov. Potom si zvyknú najesť sa pred spaním a zobudia ťa až včasne ráno. No každé bábätko – ľudské aj zvieracie, je iné. Niektoré potrebuje mliečka a pozornosti viac, iné trošku menej. Ale všetky potrebujú mamičkinu lásku.“

Babička aj Maška uložili mačičky do škatule, prikryli ich a mačiatka spokojne zaspali. Uložila sa aj Maška s babičkou. Musia sa poponáhľať spať, kým ich mačiatka znovu nezobudia.

Mačiatka zmenia domov

Svitlo ráno. Maška sa ledva vykotúľala z postele. Chystala sa domov z prázdnin. Babička v kuchyni varila rozvoniavajúci obed. Na sporáku sa kúdolila para z hrncov, v ktorých sa varila skvelá babičkina zeleninová polievka a zemiaky.

Babička nachystala Maške raňajky a doširoka sa usmievala. „Dobré ráno, princezná. Ako si sa vyspala?“ provokovala babička.

„Rovnako ako ty, babička. Obe sme v noci kŕmili mačiatka.“

Babička pohladila Mašku: „Veď hej. To je údel všetkých mamičiek. A ty si teraz pre ne náhradná mamička.“

„Babi,“ vzdychla si Maška, „škoda, že už dnes idem domov,“ hovorila a zapíjala bylinkovým čajom chlieb natretý babičkou skvelou nátierkou.

„Veru, Maška,“ bude mi bez teba smutno. Bolo nám tu spolu dobre, všakže?“

Babička zosmutnela, skotúľala sa jej po líci slza, no vnučku chlácholila:

„Veď prídeš znovu, Maška. Mačiatka ťa tu počkajú.“

Maška si sadla za stôl, prestala jesť a začala sa škrabať na nose.

„Babi? začala váhavo. „A veľmi by ti mačiatka chýbali, keby som ich vzala domov?“ rýchlo zo seba vyhŕkla.

„Urobím ti ich na cibuľke.“

Mená pre mačiatka

Po lávke prešla akási teta.

Obsah