Narodila sa nám

Dobruľka

Gabriela Spustová Izakovičová

Narodila sa nám

Dobruľka

2. vydanie

Ilustrovala Barbora Figuli

Suchá nad Parnou

RUAH, 2020

© Gabriela Spustová Izakovičová, 2019

Ilustrácie© Barbora Figuli, 2019

Gabriela Spustová Izakovičová

Narodila sa nám Dobruľka

Ilustrácie Barbora Figuli

Vydalo vydavateľstvo RUAH,

Suchá nad Parnou, 91901

ISBN 978-80-89604-65-4 (kniha)

ISBN 978-80-89604-56-2 (e-pub)

Dobruľka sa čoskoro narodí

V rodinke Mateja a Katarínky sa chystá najväčšia udalosť na svete, na ktorú sa pripravuje celá rodina. Narodí sa im malé dieťatko.

Rodičia preň nachystali všetko potrebné. Zadovážili kočík na vozenie, postieľku na spinkanie, perinku, plienky na prebaľovanie, olejčeky a mastičky, košieľky, čiapočky aj dupačky.

Celá rodina sa na príchod bábätka veľmi teší a už sa nevie dočkať, kedy príde na svet.

Lastovičky v hniezdočku sa už dávno vyliahli z vajíčka a štebocú, keď ich rodičia kŕmia. No s bábätkom to nebude také jednoduché, ako keď sa vyliahnu vtáčiky. Mamička ho nosí pod srdiečkom a pri pôrode jej musia pomôcť lekári či lekárky a pôrodné asistentky v nemocnici.

Mama Katka nosila svoje dieťatko pod srdiečkom už deväť mesiacov. Kopkalo si tam, plávalo vo svojom maličkom mori a bolo mu tam dobručko. Počúvalo mamičkin tlkot srdca, jej milý hlas, aj hlas ocka, keď sa mu prihováral. Už sa nevedelo dočkať, kedy ich už uvidí.

Dobruľka sa narodila

Dnes sa bábätko rozhodlo, že sa narodí. Prvý raz uvidelo krásne slnečné svetlo. Po prvýkrát sa nadýchlo. Niečie ruky ho na chvíľočku vzdali mamičke. Boli to ruky pána doktora, ktorý pomáhal bábätku narodiť sa. Pocítilo, ako ho ktosi umýva, oblieka, češe a balí do perinky.

„Gratulujem, mamička, narodilo sa vám dievčatko,“ povedal pán doktor a usmieval sa.

„Aké meno mu dáte?“ spýtala sa pôrodná asistentka, ktorá zapisovala, koľko bábätko váži, koľko meria a kedy sa narodilo.

„Bude sa volať Dobruľka,“ povedala mamička s úsmevom.

„Aká si krásna, Dobruľka,“ pohladkala mamička bábätko po líčku a ono hneď prestalo plakať.

„Ty si naše krásne dievčatko.

Vitaj na svete!“

Ale veď ten hlas už pozná! To je mamičkin hlas! Jej ruka krásne vonia. Je taká mäkká a príjemná.

„Ja som dievčatko? Ja som Dobruľka? To je krásne meno!“

„Vitaj, princeznička,“ prihováral sa jej ocko, ktorý držal mamičku za ruku. Boli takí šťastní.

Aj Dobruľka bola veľmi šťastná, no bola už veľmi, veľmi ustatá, rovnako ako jej mamička. Narodiť sa je vážna a neľahká vec. Teraz je čas spinkať, papkať a rásť.

Dobruľka je doma

Keď sa Dobruľka narodila, celá rodina sa radovala. Prišli ju navštíviť babičky aj deduškovia, tety aj ujovia a všetci sa na Dobruľku usmievali. Nosili jej dary – košieľky, dupačky, plienočky aj hrkálky. Mamičke priniesli ovocie a vitamíny, aby mala pre svoje dieťatko dosť mliečka.

Mamičkino mliečko je pre bábätká najlepšia pochúťka na svete. Keď Dobruľku mamička kŕmi v náručí, počuje jej tlkot srdiečka a cíti sa pri nej ako v siedmom nebi. Ocko mamičke vo všetkom pomáha. Dobruľku prebaľuje a nosí ju v náručí. Bozkáva ju na čielko a vstáva k nej s mamičkou aj v noci. Keď plače, utíši ju.

Dobruľka plače ako hrkálka. Plačom ohlasuje, že je hladná, že má mokrú plienku, alebo je jej iba smutno. Rodičia sa jej s láskou venujú. Večer, než ide spinkať, ju kúpu. Naplnia vaničku a Drobuľku opatrne vložia do vody.