Text © Radkin Honzák, Vladimíra Novotná, 1994, 2021

Cover Illustration © Lucie Vávrová, 2021

All rights reserved

ISBN 978-80-242-7586-4

Jules Verne naruby

Zatímco Jules Verne obracel svůj pohled do budoucnosti a ve svých románech přinášel návrhy nových technologií, odkazuje se náš úvodní příběh k době, kdy nejrychlejší spojení představovala pevná linka telefonu, dálnopis a telegram. Pro současné čtenáře je to tedy jakýsi výlet do informačního dávnověku a života – s nímž řešení krizí souvisí – s jeho tehdejšími možnostmi. Úplně nejmladší čtenáře bychom rádi upozornili, že ač se to zdá neuvěřitelné, kolo již v té době vynalezeno bylo, dokonce i oheň už jsme znali. Zato internet, Skype, TeamViewer, mobilní telefon ani sociální sítě opravdu ještě ne. Přesto jsme přežili.

Scénář

Jste ve funkci viceprezidenta firmy Wei-Ji Pharmaceutical Labs v Los Angeles, služebně Mužem Číslo Dvě co do práv, povinností a možností rozhodování. Federální úřad pro registraci a schvalování léků má již během několika příštích dnů oficiálně schválit výrobu a prodej nového léku vaší firmy. Jedná se o velmi účinný lék KEJCHAČ, použitelný proti všem nemocem z nachlazení. Asi před měsícem jste sám dostal od Federálního úřadu telefonickou zprávu – pochopitelně nedokumentovanou písemně –, že při schvalování už jde jen o formální záležitosti, které budou vyřízeny nejpozději do čtyř týdnů.

Hlásil jste tyto příznivé skutečnosti svému nadřízenému, prezidentu firmy, a ten rozhodl, aby byla zahájena výroba a předběžně i distribuce přípravku jak lékařům, tak do lékáren; tak, aby byl přípravek na trhu dostupný okamžitě po oficiálním schválení. Poukázal jste tehdy na to, že takový postup je nelegální, ale šéf nařídil, aby vše proběhlo podle jeho rozhodnutí, a pověřil vás, abyste zajistil, aby každé balení bylo expedováno současně s upozorněním, že přípravek smí být uveden do prodeje až po oficiálním schválení. Pomyslil jste si cosi o neúčinnosti podobných opatření, ale příkaz jste splnil.

Jakmile bude dán oficiální souhlas, je zřejmé, že dosud nepříliš známá farmaceutická firma se proslaví. Díky nyní již téměř jistému úspěchu KEJCHAČE a také díky vašemu postavení ve farmaceutické společnosti máte naději na čistý zisk okolo 5 milionů dolarů, a tak i možnost jít podstatně dříve na dobře zajištěný odpočinek.

Vidina osobního úspěchu – a ten úspěch už téměř vychutnáváte – je jedinou věcí, která vás v současné době drží na nohou. Nemáte rád svou práci a svého šéfa přímo nenávidíte; máte už delší dobu oprávněný dojem, že má značné problémy s pitím, a rovněž oprávněně se domníváte, že alkohol zamlžuje jeho jinak dobré řídicí a rozhodovací schopnosti. Nicméně deset let tvrdé práce, jež jste této společnosti věnoval, má být nyní dobře zaplaceno.

Kromě pracovního neuspokojení vás však tlačí (a dost) i jiné problémy. V poslední době jste ve velmi nepříznivé finanční situaci a stěží se vám daří udržet velice křehkou ekonomickou rovnováhu. Dále máte podezření, že vaše žena udržuje mimomanželský vztah; kromě toho na vás neustále naléhá, abyste koupil větší, luxusnější a na provoz nákladnější dům. Máte dojem, že když jí vyhovíte, skončí se svými zálety. Kromě toho je nutné ještě nějakou dobu vydržovat na nákladných studiích starší dceru a zařídit ortodontickou léčbu pro mladší dceru. Včera večer vám váš šestnáctiletý syn oznámil, že je homosexuál.

Dnes ráno vám manželka opakovaně telefonovala do zaměstnání a sdělila vám za prvé, že vaše starší dcera je těhotná, za druhé na vás ječela, že jako muž nejste dostatečně silným a přitažlivým vzorem pro „jejího“ syna, a obvinila vás, že jste přímou příčinou jeho homosexuality. Za třetí vás činí osobně odpovědným za to, že mladší dcera má křivé zuby a trpí kvůli tomu pocity méněcennosti, protože se jí spolužáci vysmívají. A za čtvrté vám sdělila, že realitní agent právě ohlásil, že je ke koupi krásný dům na pobřeží za jeden a půl milionu dolarů; věc však spěchá, proto sama předběžně přislíbila koupi. Nakonec vás důrazně upozornila, že máte být doma na večeři včas.

Dopoledne dále volal váš ošetřující lékař. Řekl, že výsledky poslední zdravotní prohlídky by mohly být lepší, kdybyste se trochu šetřil a poněkud zvolnil životní tempo. Váš krevní tlak je příliš vysoký, a jak lékař řekl, nebudete-li opatrný, stanete se zaručeným kandidátem infarktu. Myšlenka na zvolnění životního tempa vyvolala na vaší tváři úsměv. Později zjistíte, že to byl jediný úsměv tohoto dne!

Poobědval jste se svým finančním poradcem, který se vám snažil vysvětlit, proč je vaše finanční situace tak špatná. Cestou zpět do práce jste měl malou dopravní nehodu; druhý účastník však nemá pojistku a odškodné bude vymáhat na vás.

Přestože další události, díky tomu, jak rychle jdou za sebou, splývají prakticky do jednoho neurčitého vjemu, můžete jejich posloupnost seřadit asi následovně:

14.00 Po návratu z oběda jste našel na stole naléhavý vzkaz, abyste se urychleně dostavil do šéfovy pracovny.

14.01 Telefonuje vaše žena, že pozvala na večeři sousedy a předpokládá, že tedy přijdete domů včas. Máte si zajistit volno na večer, protože se počítá s partií bridge.

14.15 Přepojují k vám telefonický hovor z kanadských testovacích laboratoří, které prověřují váš nový přípravek KEJCHAČ. Hovor byl určen pro vašeho šéfa, ale ten není k zastižení. Dozvídáte se, že „další myš v pokusu zašla“, a v laboratořích se ptají, „co tedy mají dělat dál“. Nikdy předtím jste neslyšel o žádné mrtvé pokusné myši, ale nyní se dozvídáte, že váš šéf o tom ví již dva týdny. Slíbíte, že ještě zatelefonujete.

14.30 Další „urgentní“ vzkaz ze šéfovy kanceláře, abyste se okamžitě hlásil a dostavil.

14.45 Významný lékař, jehož jméno znáte z veřejného života, těšící se pověsti prvotřídního odborníka, vám telefonuje a sděluje, že dva z jeho pacientů (jeden s astmatem a jeden s bronchitidou) zemřeli a čtyři další jsou v kritickém stavu v nemocničním ošetřování po podání preparátu KEJCHAČ. Tážete se ho, proč nedodržel podmínky upozornění, že přípravek je možné podávat až po schválení Federálním úřadem, on však otázku nechává stranou a vyhrožuje, že poskytne informaci tisku, že KEJCHAČ je téměř jistě podezřelý jako příčina smrti a zdravotních potíží jeho pacientů.

15.00 Přichází bezpečnostní referent, aby vás „eskortoval“ do ředitelovy pracovny, kam se máte naléhavě dostavit. Cestou řeknete sekretářce, aby sehnala tiskového mluvčího firmy, šéfa testovacího programu, biochemika, který se podílel na vývoji preparátu, a celý vývojový tým, šéfa výroby a konečně také podnikového právníka a všechny je poslala co nejdříve za vámi.

15.15 Nacházíte svého šéfa – prezidenta společnosti – nataženého v pracovně na gauči; jeho sekretářka je zřetelně rozrušená a neschopna jakékoli rozumné aktivity. Šéf je zpitý do němoty, kolem něho se povalují různé katalogy inzerující jachty, drahé automobily, luxusní dovolenou atd., mezi nimi leží čtrnáct dní stará zpráva kanadských testovacích laboratoří, uvádějící okolnosti testování léku a referující o neočekávaném úhynu pokusných zvířat po podání preparátu. Jejich uhynutí není zatím „v prokazatelné souvislosti s účinkem testované látky, ale je silné podezření, že tomu tak je“. Šéf se chvilkami probírá a prozpěvuje si, že „tady padají penízky z nebe“.

15.30 Vedoucí výroby a distribuce přichází a táže se, jestli už prezident nějak rozřešil a rozhodl „problém lepidla“. Nevíte, o čem vlastně mluví. Vysvětlí vám tedy, že varovné nálepky (o povolené distribuci až po schválení Federálním úřadem) byly opatřeny „druhořadým“ lepidlem, a proto nedrží spolehlivě na krabičkách s léky. Obává se navíc, že část zásilek byla expedována zcela bez těchto nálepek.

15.45 Ředitelova sekretářka vám vyřizuje vzkaz: vaše manželka telefonovala, že vypsala pro realitního agenta šek na 15 000 dolarů, aby pro vás začal pracovat na koupi již zmiňovaného domu na mořské pláži. Máte ověřit šek a zajistit jeho krytí do 17.00 hodin. Dále se ptá, chcete-li k večeři skopové.

15.47 Tiskový mluvčí společnosti vám předkládá telex, který obdržel od celostátní a současně přední světové tiskové agentury. Pracovníci tisku mají „vážný důvod se domnívat, že se vyskytly vážné problémy kolem preparátu KEJCHAČ“, a žádají o rozhovor s ředitelem. V 18.00 mají uzávěrku pro ranní vydání, a přejí si tedy interview okamžitě. Pokud to nebude z jakýchkoli důvodů možné, mají pro zítřejší vydání připraven titulek: VÝZNAMNÝ LÉKAŘ HLÁSÍ ÚMRTÍ PACIENTŮ PO LÉKU „KEJCHAČ“.

16.00 Ředitelova sekretářka se drží za hlavu a praví: „Nevím, jestli je to důležité, ale kolem druhé hodiny volali z Washingtonu, že za přítomnosti zástupců Federálního úřadu pro registraci a schvalování léků bude zítra ráno v 9.00 tisková konference o KEJCHAČI.“ O bližším charakteru tiskové konference neví nic. Voláte do Washingtonu, zde však nikdo nebere telefon. Po chvíli proklínání si uvědomíte, že časový rozdíl mezi oběma místy činí tři hodiny, že tedy ve Washingtonu je nyní 19.00 a že dnes již nikoho neseženete.

16.05 Všichni, které jste si vyžádal, jsou shromážděni v ředitelově pracovně: tiskový mluvčí společnosti, šéf testovací laboratoře, biochemici, šéf výroby, podnikový právník a také bezpečnostní technik (který si ještě nestačil všimnout, v jakém stavu je ředitel společnosti).

16.06 Sedíte v ředitelově křesle a berete telefon. Volá jakýsi lékárník z Texasu a táže se, kdy dojde další zásilka léku KEJCHAČ, protože ta první už je téměř celá vyprodaná.

16.10 Přichází finanční referent a sděluje, že v podnikové pokladně není dostatečné množství peněz na hotovosti a že nemůže zítra ráno zajistit pravidelnou výplatu zaměstnanců.

16.15 Bezpečnostní technik dostává přenosnou vysílačkou naléhavou zprávu od jednoho ze strážných, že v budově je pravděpodobně umístěna časovaná bomba, ale že to může být zase „další nepodložený drb“. Současně referující klade otázku, zda má začít se zajišťováním zaměstnanců a co se má stát s pracovníky další směny, kteří nastupují do práce za necelou hodinu.

16.20 Z osobního oddělení sdělují, že na telefonní centrálu přicházejí „podivné a zmatené telefonáty“, týkající se bezpečnosti preparátu KEJCHAČ. Pracovnice centrály je z toho celá zděšená a ptá se, co má telefonujícím říkat.

16.25 Zcela nečekaně vtrhne do kanceláře vaše manželka a sděluje vám, že syn vyhrožuje, že opustí domov nebo „provede něco ještě horšího“, jestliže rodiče nedovolí, aby se jeho homosexuální přítel k němu nastěhoval.

16.30 Hlava vám praská, potíte se, uvolňujete si kravatu. Telefony zvoní a všechny kontrolky na nich blikají. Ředitel se svalil z gauče, prozpěvuje si, ale to nikoho nezajímá. Před dvěma a půl hodinami vypadalo vše bezvadně. Nyní se váš život i vaše společnost může zcela zhroutit – pokud vy sám něco nepodniknete. První, co nyní zjišťujete, je, že sedíte v ředitelském křesle a všechny oči jsou na vás upřeny. Nastal čas jednat!

 Shora uvedený text byl předložen jako simulovaný scénář k řešení krize účastníkům semináře, věnovaného této problematice a řízeného pracovníky University of California, Los Angeles na podzim 1984. Semináře se kromě psychologů (jejichž příspěvkem byla práce o vlivu krizí vyvolaného stresu na rozhodování) účastnili zástupci leteckých, elektrických a dalších společností, jejichž provoz je vystaven častým rizikům krizových situací, novináři atd. Na námitky účastníků, že scénář je přetížen neuvěřitelnou shodou špatných náhod, řekli zkušení pracovníci, že nikoli. Jejich praxe dávala za pravdu českému přísloví, že čert kálí vždy na větší hromadu.

Definice krize

Krize – při vyslovení tohoto slova většina z nás, kromě principiálních hazardérů, prožívá nepříjemné, až děsivé pocity. Každý si sice krizi představuje trochu jinak, někdo ji vnímá jako stoupající teplotní křivku, někdo jako známou karikaturu kostlivce v rubáši, na němž je pro lepší porozumění ještě napsáno KRIZE, někomu se vybaví vzpomínka na nejrůznější události z osobní či národní historie, ale v zásadě se shodneme na tom, že to nic sympatického není.

Hned na počátku si však uvědomme, že jakkoli krize nebývá stavem příjemným, je nutno říci, že je stavem k životu patřícím a že je často nezbytnou vývojovou fází řady dějů, které nelze obejít, a někdy dokonce tvoří uzlové momenty našeho života.

Co je krize

Termín krize je aplikovatelný jak na oblast biologickou, tak na oblast psychosociální. Tyto dvě úrovně se často překrývají, což je příčinou možné zmenšené přehlednosti a možných nedorozumění. Historicky se toto slovo objevuje poprvé v souvislosti se stavbou klasického řeckého dramatu: po uvedení hlavních postav a základního problému (expozice) se objevuje první střet zájmů či idejí (kolize), který směřuje do dramatické podoby, v krizi představující v jistém ohledu první vyvrcholení děje. Krizí však drama nekončí, následuje katastrofa nebo také katarze se svým očišťujícím vlivem. Chápejme tedy krizi skutečně realisticky, v duchu známého úsloví: situace je kritická, nikoli však zoufalá.

V tomto směru vyznívají i četné definice, z nichž jsme pro ilustraci několik vybrali a pokusili se je seřadit od literárních přes medicínské až po ty nejobecnější. Podívejme se tedy, jak je krize definována lexikálně:

Vrcholný moment konfliktu a tím i celé stavby klasického dramatu. Scéna nebo řada scén, kdy se děj vyvolaný kolizí vyhrocuje natolik, že už není možno vyhnout se rozhodující srážce mezi oběma protichůdnými stranami. (KUDĚLKA, Viktor. Malý labyrint literatury. Albatros 1982)

Stav vyvolaný tím, že osoba se dostává před překážku zamezující dosažení životního cíle. Tato překážka je v uvedené době nepřekonatelná běžnými postupy a běžnými způsoby řešení. Období rozrušení je následováno obdobím dezorganizace, během něhož probíhají neúplné a nedokonalé pokusy o řešení. Nakonec je dosaženo určité úrovně adaptace, která může nebo nemusí být ve shodě se zásadními zájmy jedince a jeho okolí. (SMALL, Leonard, BELLAK, Leopold. Emergency Psychotherapy And Brief Psychotherapy.Grune & Stratton 1978)

Čas rozhodnutí. Bod obratu buď ve smyslu náhlého zhoršení nemoci, nebo naopak obratu k lepšímu. (WINGATE, Peter. The Penguin Medical Encyclopedia. Penguin Books 1976)

Rozhodná chvíle, rozhodný obrat, těžká, svízelná situace, svízel, potíž, tíseň, zmatek. (Kolektiv autorů Encyklopedického institutu ČSAV. Ilustrovaný encyklopedický slovník. Academia 1980–1981)

Bod obratu k lepšímu nebo horšímu, rozhodující moment, kritický čas, období onemocnění, kdy se stav nemocného definitivně zlepšuje nebo zhoršuje. (Webster’s New Collegiate Dictionary.G. & C. Merriam Co. 1981)

situace, kdy konflikt, speciálně politický, se stává natolik ohrožující či nebezpečný, že se lidé obávají nebezpečí bojů nebo války (mnichovská krize),

situace, kdy zdroje nebo věci se stávají těžko dostupnými (energetická krize),

moment, kdy problém nebo konflikt vašeho života je natolik výrazný, že s ním neumíte dále přiměřeně naložit (osobní krize),

pocit extrémního konfliktu nebo utrpení, kdy nejste schopni myslet již na nic jiného,

také situace, kdy někdo, komu jste důvěřovali, či něco, nač jste spoléhali, se dostává do závažného ohrožení nebo zpochybnění, takže vzniká předpoklad, že věci se zásadně změní (krize důvěry, krize systému). (Collins Cobuild English Language Dictionary, Collins 1987)

Zajímavé je, že české prameny jsou, co se týká krize, poměrně chudé. Ottův slovník naučný toto heslo neobsahuje, stejně tak Malá encyklopedie současné psychologie (1977) autorů Hyhlíka a Nakonečného. Samostatné heslo nenajdeme ani ve Vondráčkově monografii Konání a jeho poruchy (1982) a publikace První pomoc v psychiatrii (1975) kolektivu autorů Duška, Chromého, Janíka a Kalvacha si ponechává tento termín pouze pro označení pubertální krize. Tato mezera je zčásti zaplněna dvěma svazky psychoterapeutických sešitů, které však nejsou běžně dostupné.

Na rozdíl od tohoto stavu žádné vysvětlující komentáře nepotřebuje čínština, v níž slovo krize zní „wej-dži“ a je složeninou dvou významů: nebezpečí a příležitost. Pro naši potřebu si tedy můžeme definovat krizi jako stav nebo situaci většinou s jasným časovým omezením, kdy naše prostředky a možnosti nedostačují nastoleným požadavkům, kdy věci se obracejí nepředpokládaným směrem a náš plánovaný postup se dostává do závažného ohrožení.

Jak vyplývá z předchozích definic, krize mohou zasahovat jak jednotlivce v zásadních životních situacích, ale někdy také ve zcela nepodstatných problémech, tak celé společenské vrstvy. V zásadě však v nich můžeme najít vždy určité charakteristické fáze.

Krize v malém

Vezměme si banální chřipkové onemocnění: večer cítíme nepříjemné škrábání v krku a rozrážejí nás pocity horka a chladu, ráno se probudíme s horečkou, bolestí celého těla, kašlem a rýmou, po několika dnech horečnatého období se stav začíná zlepšovat a po třech až čtyřech týdnech většinou již o proběhlém onemocnění nevíme. Toto je malá osobní zdravotní krize, kde vidíme předzvěstné stadium (stadium prodromů), dále typické akutní stadium, které zásadně mění náš životní program, stadium chronické, kdy organismus nabírá zpátky své síly a stadium plné restituce, které kromě jiného většinou nese s sebou trvalou odolnost proti tomuto chřipkovému viru. Stejné fáze můžeme vysledovat na krizích podstatně závažnějších.

Krize ve velkém

Podívejme se například tímto úhlem pohledu na havárii atomového reaktoru v Černobylu. Prodromy můžeme vidět jak v nedokonalé technologii, tak v lidském faktoru, v důsledném opomíjení přecházejících varovných signálů a v dalších okolnostech, které se můžeme v tomto případě pouze domýšlet. Akutní fáze propukla ve chvíli, kdy selhalo chlazení reaktoru a zvýšená kritická teplota vyvolala reakce, které vedly k havárii. Můžeme-li předzvěstné příznaky sledovat celé měsíce, akutní fáze v tomto případě trvala pouze hodiny. Její řešení však bylo mírně řečeno nedostatečné. Výsledkem tohoto nedokonalého řešení je roky trvající fáze chronická, a jak dnešní situace ukazuje, fáze restituce je v nedohlednu.

Je zajímavé, že v zásadě podobný průběh jak prodromální fáze, tak prvních okamžiků fáze akutní odborníci znali z daleko dřívější havárie atomového reaktoru nad Three Mile Island v roce 1979. Podcenění lidského faktoru se zde odehrálo způsobem, který posléze pronikl na veřejnost. Personál reaktoru měl projít přísnými psychotechnickými zkouškami, které měly vyřadit řadu rizikových faktorů nežádoucích u osob zaměstnaných v tak náročném provozu. Protože šlo o finančně velice výhodná místa, stalo se, že korupce zvítězila nad racionální úvahou a místní „mafiánská klika“ obešla přísná nařízení a dosadila do těchto míst nekompetentní jedince. Tím byly zadány podmínky pro vzrůst rizika v souvislosti s provozem reaktoru.

Také technické problémy spojené s akutní fází byly velmi obdobné černobylské situaci: centrální chladicí tyč nešla zasunout do reaktoru. Až do této chvíle byly problémy téměř shodné. Od ní se však děj v Three Mile Island odvíjel zcela jinak. Zkusme si to porovnat: dokud nezačal padat radioaktivní déšť nad Skandinávií, odmítaly sovětské orgány přiznat, že došlo k jakémukoli úniku radioaktivity, a připustit, že by došlo k jakémukoli ohrožení. Satelity Sovětského svazu dokonce vypravily cyklistická družstva na první etapy Závodu míru, které vedly přes zamořené oblasti. Náš pracující lid byl vyhnán do prvomájového jásání přes rizika, že přes naše území potáhne radioaktivní mrak.

Vedení atomové elektrárny v Three Mile Island naopak okamžitě svolalo krizový štáb z atomových odborníků celého světa, starosta blízkého městečka nařídil evakuaci obyvatelstva; rizika nebyla sice zveličována ani dramatizována, ale byla veřejně přiznána a opatření, která byla podniknuta, byla úměrná jejich velikosti. Tím sice stouply momentální náklady a byla v určitém směru zpochybněna bezpečnost provozu jaderných elektráren, nicméně v chronické fázi se tato skutečnost několikanásobně zúročila jak v ohledu finančním, tak v ohledu zdravotním, morálním a nakonec i politickém. Technická porucha amerického reaktoru byla díky úspěšné spolupráci zastavena dříve, než se mohla plně rozvinout, a preventivní opatření odpovídala závažnosti rozvíjejícího se stavu.

Podívejme se nyní detailněji na jednotlivé fáze krize:

Fáze prodromální

Fáze prodromální je fází varovnou, pokud jsou předzvěstné příznaky přítomny. Většinou je můžeme vysledovat zpětně, i když v době, kdy probíhají, je někdy opomíjíme, někdy záměrně bagatelizujeme a někdy jsme proti nim podivuhodně imunní jakousi vlastní specifickou slepotou.

Na osobní úrovni se nám mohou hlásit nejrůznějším způsobem od drobných tělesných příznaků při zdravotních krizích přes signály z mezilidské sféry v krizích vztahových a společenských až po řeč našeho podvědomí, která k nám promlouvá ve snech. Na druhé straně může být naše osobní krize součástí krize systému, jejíchž příznaků si jsme nebo nejsme vědomi. „Nehoda není náhoda,“ hlásal do značné míry pravdivý slogan České pojišťovny. Je však určitý rozdíl mezi nehodou, která je výsledkem vlastního vyčerpání, a tedy velmi často vlastní nepozornosti a špatného odhadu sil, a mezi zraněním, ke kterému dojde při hromadném železničním neštěstí. Obojí má však své prodromy: první v osobním hospodaření se silami, druhá v neutěšeném stavu železniční dopravy vůbec.

Prevence krizových situací

S touto otázkou úzce souvisí také otázka možné prevence. Vodohospodáři znají tzv. opatření na desetiletou, třicetiletou, a dokonce stoletou vodu. Tato opatření se mohou zdát puntičkářská až malicherná, nicméně vycházejí ze zkušenosti a vědomí rizika a není dobré zaujímat k nim ledabylá a hrdinská stanoviska. Událost z jednoho bavorského města může sloužit jako ilustrační příklad. Povodeň, která zničila velkou část města ležícího po obou březích řeky, byla pro městské radní zcela nečekaná. Pojišťovna však nevyplatila postiženým nic a odkázala je s jejich nároky na město, které před pěti lety svévolně zrušilo tzv. „zbytečná“ opatření pro případ výskytu stoleté vody.

Stejně tak zaslepeně si někdy počíná kdekdo z nás. Jako bychom měli dojem, že když si nebezpečí nebudeme připouštět, žádné se nedostaví. Z klinické praxe známe každodenní situaci: člověk, který se v životní krizi obrátí na profesionální pomoc, odpovídá velmi často na otázku, jaké má pocity, slovem – „žádné“. Přitom není možné, aby ve stavu viditelného napětí nic neprožíval. Pouze se snaží o tom sám sebe i své okolí přesvědčit, jako by se domníval, že tím zlepší svou situaci a vyhne se tomu, co před ním neodvratně stojí.

Pro řešení krizových situací – a nejen pro ně – bychom měli ze svého rejstříku definitivně vyškrtnout větu „tohle se přece mně nemůže stát“, měli bychom odložit trochu škodolibé zadostiučinění nad starostmi a neúspěchy, s kterými se potýkají jiní, a měli bychom se raději zamyslet nad tím, jak bychom podobnou situaci řešili my, kdyby se nás právě teď začala dotýkat. Stejně jako všichni okolo nás, máme i my ve svém životě mnoho oblastí, které mohou být analogickou krizí zasaženy. Měli bychom vědět, co máme v takovém případě dělat, měli bychom mít po ruce něco, jako je evakuační plán budovy v případě požáru nebo náhradní plán v případě selhání původních záměrů.

Rozvaha krize a její závažnost

Ke každé situaci o nebo oblasti svého počínání můžeme přiřadit systém přibližného měření nebo odhadu, jak je znázorněn na tomto grafu:

Bezporuchový vodovodní kohoutek je v zelené zóně. Kapající kohoutek (šedá zóna) se po několika dnech mění v mírně crčící kohoutek (oranžová zóna), až se po opakovaném necitlivém zatažení dostane do zóny červené. Před každým závažným rozhodnutím bychom měli pohlédnout na krizový barometr a přibližně odhadnout možná rizika.

Na vodorovné ose je znázorněna míra závažnosti a na svislé ose míra pravděpodobnosti. Je jisté, že kapající kohoutek je záležitost častá, většinou však nepříliš ohrožující. Vodovodní řad na rozdíl od toho nepraskne každý den, důsledky této skutečnosti jsou však zásadního charakteru. Ale i kapající kohoutek se může stát při nevhodném zacházení zdrojem nepříjemného problému.

Krize se vyznačuje tím, že její důsledky překročí úzký rámec, v němž problémy původně probíhaly. Je tedy třeba uvažovat v jistém směru i preventivně a snažit se uvědomit si, jak stržený kohoutek s tryskajícím proudem vody ovlivní nejen mou kuchyni a sousedův strop, ale také jak zasáhne do mého pracovního programu, sousedských vztahů a dalších okruhů.

Pomoc z okolí

Pragmatická doporučení amerických autorů říkají, že máme vědět, kde máme schovanou baterku, což dokládají tímto příkladem: Jestliže mi v noci vypadnou pojistky, mohu se potmě šátrat bytem k rozvodné desce, cestou rozbít akvárium, porazit lampu, pořezat se a závěrem dostat ránu od elektrického proudu. Vím-li naopak, že mám po ruce baterku, stačí ji rozsvítit a další potřebné operace vykonám zcela hravě. V praxi to znamená vědět o všech podpůrných možnostech, které mám v krizové situaci k dispozici. Je to především jistota, že mohu počítat s různě hustou sítí mezilidských vztahů, v níž se nacházejí ti, kterým jsem ochoten pomoci já, a ti, kteří jsou stejným způsobem ochotni pomoci mně. Patří sem však i naše vlastní náhradní řešení, která nám mohou pomoci doslova tvůrčím způsobem překonat krizovou situaci, a posunout ji tak do kvalitativně vyšší úrovně.

Vnitřní zdroje pomoci

Významná americká novinářka Gail Sheehy, autorka známé publikace Passages, ve které popisuje některé typické krize vázané na věková období, vydala před několika lety další bestseller s názvem Pathfinders (přibližný překlad by zněl asi Hledači cest). Ve spolupráci s předními americkými univerzitami navštívila kolem stovky úspěšných lidí, jejichž úspěch byl však podivuhodný v tom, že stavěl na naprosto netradičních způsobech překonání tradičních a klasických krizových situací. O deseti z nich napsala podrobné životopisy, které vložila do této knihy.

V krizových situacích přichází ke cti často opomíjená a zlehčovaná nebo alespoň nedoceněná vlastnost, které se říká kreativita. Jedná se o tvůrčí schopnost, o umění vidět již stokrát viděnou situaci v úplně novém světle a na základě toho najít zcela nové řešení. Vrátíme se k této tematice ještě v kapitole o řešení krizí.

zamezit všemi způsoby dalším ztrátám na životech,

pokusit se objasnit důvod teroristického napadnutí firmy i jejích zákazníků, a zamezit tak další možné krizi,

pomoci všem, kteří se ocitli v ohrožení.