Svoboda
pomíjivosti

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.pointa.cz

www.albatrosmedia.cz

Daniel Kopejska

Svoboda pomíjivosti – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Poděkování:

Karolína Němcová, Dominik Horák, Ondřej Šlemín,
Jana Kopejsková, Karel Kopejska, Filip Knittl, Tereza Krymláková

Speciální poděkování:

Kristýna Haitlová

Předmluva

„Kdyby sakury kvetly věčně, co by na nich bylo zajímavého?“

Motiv vědomí pomíjivosti se do japonské kultury dostal spolu s buddhismem roku 538 nebo 552. V prostředí Heianského dvora, žijícího pod diktátem poezie, se stal záhy součástí jeho uměleckého vyjadřování. Příchod zenového buddhismu a jeho estetiky a nástup válečnické samurajské vrstvy tento pocit jen umocnil.

Pokud si snad v dobách neustálých bojů válečník středověkého Japonska, často oprávněně, nebyl ráno jist, jestli bude v poledne naživu, a to nejen on, ale i všichni jeho blízcí a příbuzní, nutně se to otisklo do duchovního a uměleckého prostředí, které vytvářel a které ho obklopovalo.

Pomíjivost nebyla jen rozšklebená lebka barokního mementa mori. I japonské výtvarné umění má své Nosaraši, lidské ostatky na pusté pláni. Ostatně i z očního důlku lebky básnířky Ono no Komači na pusté pláni vyrůstala květina aname. Byl to však i jistý smutek z toho, že sakury za krátký čas musejí opadat. O to intenzivněji si uvědomujeme a prociťujeme jejich krásu.