S touhou tygra

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na

www.pointa.cz

www.albatrosmedia.cz

Zdeněk Rézl

S touhou tygra – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2023

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

S touhou tygra

aneb Přes nepřízeň osudu ke hvězdám

Copyright © Zdeněk Rézl, 2023

Design © Zuzana Bürger, 2023

E-book konverzi vytvořilo Grafické a DTP studio Fragment

E-book konverze © Grafické a DTP studio Fragment, 2023

ISBN tištěné verze 978-80-7691-268-7

ISBN e-knihy 978-80-7691-387-5 (1. zveřejnění, 2023) (epub)

ISBN e-knihy 978-80-7691-388-2 (1. zveřejnění, 2023) (mobi)

ISBN e-knihy 978-80-7691-386-8 (1. zveřejnění, 2023) (ePDF)

Nulla dies sine linea.

Ani den bez řádku.

(Rčení, kteréhož dle Plinia st. užíval malíř Apelles, kterýžto tím chtěl vyjádřit onu skutečnost, že se nemá promarnit byť třeba jen jediný den života člověka jeho nečinností.)

Tato kniha vznikla s podporou firmy GPG Kardio, s.r.o.

Chtěl bych tímto rovněž vyjevit svůj ryzí a bezmezný dík a též svoji vděčnost mojí mnohaleté oddané kamarádce Janě Cenkové a jejímu dobrosrdečnému partnerovi Kamilu Laušovi za překrásné malby v této knize a za nádherný benefiční koncert, jehož výtěžek byl použit na financování vydání této sbírky básní.

Úvod

Milý můj čtenáři, kterak můžeš vidět, poezie není zdaleka po smrti, jak tvrdí zlí jazykové, pročež netřeba nikterak hořekovat. Důkazem tohoto mého tvrzení jest kniha, kteroužto držíš ve svých ctěných rukách. Jest mi věru nevýslovnou ctí, že Ti mohu představit skromnou sbírku veršů z pera, či lépe řečeno z nitra mladého muže, muže, kterýžto toužil již od raného mládí nalézt lásku svého života, neb cítil, že jest toto cíl jeho cesty, životní poutě na tomto světě.

Milý poutníče po těchto řádcích, dovol mi Ti popřát příjemný poetický zážitek. V poklidu se ponoř do hájemství strof a veršů a nechej se hýčkat rýmy našeho malebného jazyka českého.

Poděkování

Speciální poděkování

Chtěl bych tímto poděkovat obzvláště zdravotní sestřičce Timee Konečné z Fakultní nemocnice Brno v Bohunicích za její příkladnou péči, kteroužto mi věnovala v létě roku 2020, poté co mi zkolabovalo zdraví a já jsem na její vlídné doporučení zůstal hospitalizován v nemocnici. Tím jsem předešel možným vážným následkům. Jsem a nadále i zůstanu jejím velkým dlužníkem, neb mi takto káže a velí má čest muže ze staré školy. Přál jsem si proto zhmotnit svůj vděk ve formě, kteroužto by sestřička Timea Konečná shledala libou svému zraku. Zdali bude mít ono konání úspěch a dá jí tím pádem pocítit stejně hřejivé pocity štěstí v její ctěné krajině srdeční, jaké jsem prožíval během hospitalizace a především pak po příchodu domů s úspěšně vyřešeným zdravotním stavem, se nechám překvapit. Přeji si pouze učinit jednu ženu nadmíru šťastnou za to, že tu mohu ještě být. Nikdy na její pomoc nezapomenu. Nikdy. To prostě nelze.

À propos, nebýt touhy vyjádřit svůj hluboký a ryzí dík, nacházely by se tyto verše stále v pomyslném šuplíku. Aneb jak už napsal Alexandre Dumas starší v díle Pařížští Mohykáni (1854–1855) onou známou a tolik pravdivou větou: „Cherchez la femme.“, kteroužto v našem kraji známe jako ono známé: „Za vším hledej ženu.“.

S ryzí pokorou a bezmeznou úctou navždy Váš Rézl.

K zamyšlení o štěstí…

„Pravé štěstí tkví v maličkostech. To z nich jest složen náš svět, naše bytí, a tím i radost. Proto z oněch maličkostí vyvěrá to pravé lidské štěstí v nejčistější jeho podobě.“

Poděkování blízkým

Rád bych tímto dále poděkoval svým dobrým přátelům, kteřížto mne nezištně podporovali v mojí tvorbě, a to konkrétně Petru Švarcovi a jeho manželce Janě, Pavlu Gajovi, Ivanu Procházkovi, Marii Šedivé, Janě Cenkové, Petru Audovi, dále pak Agátě Drongové za její trpělivost při prvních pokusech o napsání sbírky a in memoriam mému pradědečkovi Janu Podbřeckému, velkému milovníkovi literatury, stejně jako mojí drahé babičce Marii Rézlové a v neposlední řadě i zbytku mé rodiny, kterýžto musel strpět nálady umělcovy, za což jim patří můj velký dík.

Přeji si tímto poděkovat mému skvělému kamarádovi Karlovi z Teplic, kterýžto byl vždy jedním z prvních čtenářů a zároveň kritiků. A nesmím zapomenout ani na moji milou kamarádku, básnířku Marii Šedivou, ta mi nejednou dala zakusit ono zdravé ponoukání k plodné tvorbě.

Samozřejmě z hloubi svého srdce děkuji i panu Dušanu Procházkovi, bez jehož tvrdé a usilovné práce při hledání nakladatelství a sponzorů by tato sbírka básní neuzřela nikdy pulty knihkupectví. Patří mu proto tímto moje ryzí a srdečné poděkování.

Poděkování za technickou podporu

Chtěl bych tímto poděkovat za technickou podporu při kompletování mé sbírky svému bratrovi Martinovi a jeho skvělému kamarádovi Davidovi.

Dále si přeji vyjevit svůj hluboký dík za redaktorskou činnost a korekturu paní Petře Kamlachové a v neposlední řadě téže si přeji nesmírně poděkovat za sazečské a grafické práce paní Zuzaně Bürger. Nebýt obou žen, nedrželi byste tuto knihu ve svých rukou.

Počátek

Vše se začalo vskutku velmi nenápadně o jarních prázdninách roku 2004. Tehdy to bylo, co jsem z lásky k jedné dívce, tehdy ještě mého srdce, napsal nesmělé, až křehké osmiverší s názvem Lilie, kteréžto zde neuvádím, neb není svojí kvalitou hodno publikace. Jde jen o skromné, skoro by se dalo říci až bázlivé verše jednoho zamilovaného tehdy ještě mladíka, jenž poprvé vážněji poznal kouzlo ženy.

V touze vyjádřit své niterné pocity jsem tak počal psát první básně. Jest třeba přiznat, že byly mnohdy věru velmi nekvalitní až naivní. Nicméně, vše se musí člověk naučit, psaní básní, jak vidno, nevyjímaje, a já se poctivě učil. Učil jsem se zachycovat své emoce a uzamknout je tak v pouta rýmu, zhmotnit niterné záchvěvy a vibrace pocitů. Ač se tak dělo povětšinou v silných bolestech nitra, tak se musím poděkovat všem ženám, kteréžto se mnou na této trýznivé cestě života šly po mém boku.

Mojí hlavní inspirací jest láska k něžnému pohlaví, mým vzorem pak česká poezie devatenáctého století, zejména básníci jako Jaroslav Vrchlický, Aleš Balcárek, Boleslav Jablonský, Otokar Březina, Vítězslav Hálek et cetera. Z básníků modernějších potom Jiří Orten, Jiří Mahen anebo Jan Skácel.