Na minutku
o mašinkách

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.fragment.cz

www.albatrosmedia.cz

Veronika Zajícová

Na minutku o mašinkách – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2022

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Mému synovi Kubíčkovi, který má tak rád mašinky a díky kterému vznikly tyhle pohádky.

Milá maminko, milý tatínku, babičko a dědečku,

je skvělé, že držíte v ruce tuhle malou knížku a chystáte se číst pohádku svému děťátku. Někdy nás čas tlačí, je ho přece tak málo a my máme tolik povinností a starostí. To všichni známe. Někdy ani nezbývá čas přečíst si se svými dětmi nějakou pěknou pohádku.

A právě proto vznikly tyto krátké pohádky o mašinkách. Každá z nich trvá jen dvě tři minutky. Ty najde ve svém nabitém dni snad každý! Alespoň ten, kdo je najít chce. Těch kraťoučkých pohádek je celkem dvanáct. K nim na konci najdete třináctou bonusovou pohádku, která je o něco delší.

Moc si přeji, aby se vám pohádky líbily a aby se na ně vaše dítka vždy těšila. A jelikož jsou tak krátké, bude naprosto jednoduché vracet se k nim, kdykoli najdete jen pár minut ve svých nabitých dnech :-).

S láskou a úctou maminka Kubíčka

Veronika

„Maminko, povídej mi prosím pohádku o mašince. Aspoň na minutku,“ žadonil Kubíček.

A maminka mu ráda vyhověla: „Povím ti ji, Kubíčku. A že jsi tak hezky poprosil, tak budu vyprávět dokonce celé dvě minutky.“

O mašince, která vezla děti na výlet

Byl krásný letní den. Sluníčko svítilo a hřálo do zad a děti ze školky jely na výlet. Na nástupišti už na ně čekala barevná mašinka Julinka. Všechny děti nadšeně nastoupily. Sedly si, kam je zrovna napadlo, a těšily se na dobrodružství, které na ně čekalo. Mašinka Julinka se hned svižně rozjela, protože i ona měla z výletu velkou radost. Už dlouho nikde nebyla a konečně si zase mohla protáhnout kolečka na kolejích. Po chvilce už děti nebavilo jen tak sedět a začaly vesele pobíhat sem a tam. Mašinku to lechtalo a začala se smát. To rozesmálo i děti, a tak hned bylo hodně veselo. Všichni si výlet náramně užívali.

Ani se nenadáli a dorazili do cíle. Na kopci se tyčil hrad jako z pohádky. Vpředu měl velkou bránu a vzadu dvě vysoké věže. Kluci si povídali o tom, že tam asi bydlí statečný rytíř, a holky zase o tom, že na hradě žije krásná princezna. Na louce pod hradem se pásly ovečky a u lesa se leskl velký rybník. Děti se hned k ovečkám rozběhly, aby si je pohladily. Pak se s paní učitelkou vydaly na hrad. Na zpáteční cestě se vykoupaly v rybníku a nasvačily se. Paní učitelka pro ně měla velký ovocný koláč. Když se děti pořádně vydováděly a všechno snědly, nastoupily zpátky do vlaku. Cestování s mašinkou Julinkou se jim všem líbilo. I Julinku to moc bavilo a říkala si, jak by to bylo hezké, kdyby mohla na takové krásné výlety s dětmi jezdit každý den. Po návratu na nádraží děti vyprávěly panu výpravčímu jeden přes druhého, co všechno na výletě zažily. Všechny se shodly na tom, že nejvíc ze všeho se jim líbila cesta s mašinkou Julinkou. A tak pan výpravčí rozhodl, že se Julinka stane hlavním výletním vláčkem pro děti. Mašinka Julinka z toho měla obrovskou radost, protože přesně to si tolik přála.