Bůh je z Brna

Legrácky, poezie, i k zamyšlení

+ hantec

Jiří Štangl

Copyright© 2020 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 2016 by Jiří Štangl

Copyright© 2016 Cover by Jiří Štangl

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele.

ISBN: 978-80-7482-346-6 (EPUB)

ISBN: 978-80-7482-347-3 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-348-0 (PDF na CD)

Obsah

Reference:

Autobiografická

Pravda o Ferdovi

Procházka vůněmi

První a druhý

Raní náladovka?

Reinkarnace

Rybí

Touha

Tvorba

V salónu krásy

Volební

Žízeň

Alternativní činosti

Až …

Bezejmenná

Cosi o čemsi

Čekání na konec …

Čočovice

Hejkal

In a trendy

Indiánek

Inu …

Jarobraní

MINIATURY

Květ

Táborská

Záměna

Omyl

Nemocná

Smutek

Brňák

Odborová

Uňk

Hygienická

Citová

Basketbalová

Radši...

Poly

Žabka carevna

Protichůdné pohyby

Lhář

Požárnická

Novinářská

Objevitelská

ÚV – čehokoliv

Lidová

Kinedril?

Seladon

Humor

Modlení?

Něžná

Obroda státní symboliky

Óda na endoskopii

Opary

Orba

Oslava poezyje

Podzimní melancholie

Podzimní romantika

Povzdech

Knihovna

Němota

Obyčejná …

Omluva kočkám

On the road

Panenství

TA (s kosou)

Vyznání

...a dál

Básník a čas

Bez tebe a s tebou

Divadélko

Flaška

Havrani

Hnízdění

Hymna politiků?

Jedou

Kamenobraní

Klaustrofobie

O černouškovi

Realit(k)a

Retung vasrůvky na prýglu

Ta rána …

Brněnské orloj

JAK SE ZRODIL ŠTATL

JAK A PROČ VZNIKLO PIVO

BOLÍ TO?

HOVNO

JÁRA CIMRMAN A FILM

O TOLERANCI

POVÍDKA O PRAVDĚ

ROZBOR ÚRYVKU ZE ZNÁMÉHO DÍLA

STAVÍM SI HRAD

Mapa

Rada

(zá)letní

Slibná

Nesmutnit

Motýlí

Ludmile

Anděl

Malování básně

Stíny

Velká cívka

Jara květ

Velikonoční výzva

FB

EM

Jaro

Vesmírná

Prstoklad

Tupec

Poškrábaný mlsoun

Čapí píseň

Vodní cesta

Obraz

Koloběh ...

NE!

Pláže

AŤ ŽIJE BŮH

DOMINO

SLOVA SLOVA SLOVA

TAKOVÝ STAROSTI ...

SNĚŽNÝ MUŽ A SNĚŽNÁ ŽENA

Proč?

Návod jak žít

Magorium

Otázky

Balada o vládě

U nás

Modlitba

Reklama na banku

Pro kuřáky …

Jsem asi ...

Receptura politického projevu

Balada o morálce

Vaúúúúúú

Výhledy do budoucna

Nejistota

JEŽEK 1

JEŽEK 2

JEŽEK 3 A 4

JEŽEK 5 (BLOND JEŽKOVÁ)

Dětem

Pivní

Pravda ve víně

Hrdlička kontra láska

E 55

Ze života hmyzu

Podzim

Možná ...

Posuny v čase

Otazníky???

bývávalo ...

Dycky to nejde ...

Spálené ...

Píseň o kometě

Co by kdyby …

Kritikům

Panelák

Nesem vám noviny

5 vánočních smyslů

Vánoční romantika

Štědrovečerní romantika

Poslední večeře

Přání k novému roku

Písně starců

Zklamán

Dětinská

Historická

Zebra

Trauermarš

O rozjímání

Procházka

Neobracej se ...

Probuzení

Podzimní pozitivní

Antabusová

Pocta Kiplingovi

Ponurá

SYNDROM NEDOKONČENÍ

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Erotika

Napětí

Populárně naučné

Recepty

Básně

Reference:

Ministerstvo školství a kultury – nevhodné pro mládež do 5 let

Ministerstvo zahraničí – málo protiruské, p. Pochemu se to nelíbí

Český svaz poetů – vydávat tohle za poezii je nemorální

Svaz pro ochranu zvířat – nechutné

ČSSD – není to dostatečně lyberálně demokratycké

ODS – kniha vůbec, ale opravdu vůbec, nevizvyhuje odkaz sv. V. Havla

KSČM – my bojujeme za lepší zítřky

Zelení – krásná kniha pohádek pro děti

ANO – čo bolo, to bolo, terazky som premiérom

Autobiografická

úměrně rozumný ůměrně jsem bohém

ted by se to dobře rýmovalo s bohem

ale na to mě nenachytáte to je kliše

říkali to v rádyju nevím jak se to píše

úměrně i vzdělaný a úmněrně i debil

svět by nestál za nic kdybych tady nebyl

samozřejmě že jen z mého pohledu

a ne z pohledu žen které nesvedu

ne z pohledu mas a místních básníků

úměrně slušně rýmuji ač kazím lyriku

ovšem že taky jen úměrně a bez citu

když v křečích kradu slova tam i tu

úměrný milenec úměrně též impotent

což je rým na hovno tak se nepotent...

asi vlastně jsem dokonale průměrný

a to je jediné v čem nejsem úměrný.

A úměrně pravdivě k vám mí drazí

 ... důvěrný ...

Pravda o Ferdovi

slyšte story švarného mládence

populárního Ferdíka mravence

víme že dostal kopny od Berušky

zklidňujíc hormony vrhl se na fušky

tam staví anténu onde zas plot

Ferdovi prostě je každej job vhod

střádá si kováče a taky Smetany

aby moc neprožral drží se Vitany

nepije nekouří jen dělá a šetří

mazaný Beruny kolem něj větří

není to gambler v bance má konto

tak deme na to klofnem ho pronto

a chudák Ferda kam s očima neví

brouk Pytlík radí bloncky sou levý

tady ta zrzka co velký má plíce

s výstižnou přezdívkou Silikoníce

Ferdovi líbí se ta malá černá

má pěknej sokl snad bude věrná

upraví šátek pak zakývá tykadly

hádejte jak asi námluvy dopadly

ruku v ruce teď směrem k lesíku

už jsi tu zbytečný vypadni Pytlíku

svatební cestička Hawai a okolí

šatů a šperků co konto dovolí

až potom v bance zůstal jen debet

a malá černá začala brečet

vezmi si brigádu lepiče plakátů

nebo jeď na rok pracovat do států

Ferda dře ve státech a černá naříká

ještěže pod duchnou má brouka Pytlíka

Procházka vůněmi

Je ráno ... obřad mletí kávy

tureckou kavárnou tě pronese

a stříbrohnědá pěna zaostří

tvůj krok, krok jímž míjíš pekaře

slámová ošatka a bochník

vyplňuje prostor mezi domy

přes chladnou příchuť sněhu

ve vzduchu, ve vzduchu kde

proužek dýmu masem uzeným

čichovým buňkám signál

vysílá a tvé slinné žlázy

v nadprodukci u bramboráku

tě ženou dál, dál kde z okna

cibulka se škvíří na másle

a těžký krok vařeného zelí ...

je ráno ... to už jsme tu měli

takže zpět a bude změna

vždy a nejkrásněji voní

ŽENA

První a druhý

první sivolá pro letenku

má moc rád výhled na moře

druhý má koule z trenek venku

a honí drůbež po dvoře

první počítá portfolia

s penězi dělá zázraky

druhý kouká na pohled z Ria

a zašívá si tepláky

první se kochá Eifelovkou

popíjí kafe nad Seinou

a druhý zase se škodovkou

prvnímu jede za ženou

Raní náladovka?

na višni pasou se jeleni

ukrytí v listové zeleni

když listí leze jim krkem

tu vezmou zavděk i smrkem

Pro šťouraly celý název: Raní vás ranní náladovka?

Reinkarnace

znovu se zrodím a budu malým psíkem

u lady co ovívá se zlatým slunečníkem

s ní žil bych a popřel ty ošklivé fámy

proč psíčky chovávají si mladé dámy

co po rozvodu odhánějí žhavé nápadníky

a sukně nosí zásadně až dolů po kotníky

nechám se krmit jen tím nejlepším masem

s vlastní ložnicí komorníkem a taky pasem

abych na cestách doprovázel svoji paní

byl tím jenž ji před vším světem chrání

a abych nebyl brán co náhrada za děcko

sem tam jí ju vylížu

no a to je všecko

CHCETE MĚ?

Rybí

chytil jsem ve vaně pstruha

nutno říct že to šlo ztuha

ptám se ho kde se tu vzal

řek že přicestoval časem

mluvil velmi pěkným basem

a na ploutvi měl terminál

zatáh jsem ho do debaty

jaké budou jednou šaty

ale on se jenom smál

řekl: na souši vše vyhyne

živočišstvo, jen ryby ne

ve vodě život půjde dál

pak mi líčil ty krajiny

kde lidstvu končí dějiny

já děkoval mu velmi vřele

všechno zbytečné zmizí

zbudou jen bytosti ryzí

měl pravdu – na másle chutnal skvěle

Touha

vezmu tvý kozy do svých pracek

a podlachním je velice

ty řekneš bóže to je macek

a splynou naše sliznice

Tvorba

Už páté dámě se nahodile dvořím

já nevěry neřeším, já je tvořím

V salónu krásy

zde dámy najdou ztracenou krásu

na tváře lehce růž a do očí jasu

řasy se nakroutí a prodlouží

že snad i jinoch po tobě zatouží

na vlasy lak a vytrhat obočí

v módě je vlna vlasy se natočí

masážní krém tvou kůži laská

z kůže je pleť zmizela vráska

koenzym s nimi brutálně zatočí

mladíkům s výzvou pohlédneš do očí

vlasové tonikum a trocha maskara

na rtíky lesk nejsi zas tak stará

ňadra se pozvednou a břicho stáhne

že snad i manžel po tobě sáhne

na závěr dáme ještě Chanelů 5

mládí je tady zpět točí se svět

i majitel salónu s obdivem pokleká

a pod tím vším – furt stejná rebeka

Volební

pár pátků už uběhlo vidím to jako dnes

přišla za mnou agitovat dáma z ODS

povídám jí pojďte dál nestůjte před domem

i když často pletu si program s pogromem

pozval jsem ji na kafe to se přece sluší

ta mi nijak neublíží se svou vahou muší

probrali jsme leadry volební preference

potom přišla na přetřes i moje impotence

ona se vám na mě vrhla jako divý orkán

že donutí levitovat můj pohlavní orgán

šikovná agitátorka do strany mě láká

členský průkaz ještě nemám

jen

modrýho ptáka

Žízeň

chtěl bych pít do dna

z Bartholiniho žlázek

z chlupaté číše

Alternativní činosti

nežli chytat na vějičku

sýkorky a skorce

to raději při měsíčku

ochutnám tvé dvorce

nežli hostit rodinu

praujce a tety

raději zlíbám ve stínu

tvé sladké stydké rety

než se stavět s garáží

tam co je vinný sklípek

potěším raděj masáží

tvůj děložní čípek

Až …

až sníh srazí se stromů poslední list

až zima za nehty začne ti lízt

až zčerná obloha narvaná vločkami

až noc se rozsvítí zmrzlými hvězdami

až jezevci zalezou spát do svých nor

až krám svůj zavře i doktor z hor

až zamrzne v potoce poslední mlok

pak sedni ke kamnům a uvař si grog

Bezejmenná

Pronikání údu

potěší i zrůdu

Cosi o čemsi

lidi si mě neustále pletou

s parchantem co chrápe s jejich tetou

ale doba obviněním nepřeje

a nejenom politika dělá zloděje

protože však s pátráním dál nejdou

netuší že chrápu s jejich strejdou

Čekání na konec …

snad za chvíli snad za sto let

řekneš dnes bylo to naposled

a nerozsvítíš ve svých očích zář

je jedno co ukazuje kalendář

zda prošly dny roky či minuty

kdy tvá má duše spolu splynuty

obkreslovaly přesně obrysy našich těl

a vzduch v místnosti se chlípně chvěl

...

tak ještě než nás čas co žito pokosí

zahnízdím v tobě jako kachna v rákosí

Čočovice

za prostou mísu čočovice

vyměním klidně svatý grál

jen potrava, tak co chtít více

i bez zlata jsem jako král

hon za mamonem zotročí tě

přestaneš dbáti jasu života

opřede kol tě své černé sítě

v trezorech je vždy temnota

tak nesuš fondy a otevři konta

životu pohleď zpříma do očí

u kremačky je dlouhá fronta

těch co jen prachům otročí

jsem ten co těmto svodům plách

a na světě už neláká mě více

než mít zas jednou ruku v kalhotkách

no... a tu prostou mísu čočovice

Hejkal

na paloučku včera večer koho já to potkala

malý černý světe div se samotného Hejkala

lidi jak já vám se bojím co vám budu povídat

kolena mi hnedka změkla a pak zkuste utíkat

nevypadá nebezpečně tak jsem trochu ožila

říká krásko nebojte se snad jsem se mu líbila

začal se vám ke mně lísat já už tady nestraším

to přece už není v módě teďka raději haraším

říkám na to máte hejkat to je vaše profese

on že raděj mladé maso než vyřvávat po lese

hlasivky má namožené řve už jenom zlehýnka

a hned nato zaharašil mezi moje stehýnka

jednou dvakrát pětkrát a stále nemá dost

milé dámy ó můj bože pořád tvrdý jako kost

a ten jazyk dlouhý mrštný a ohebný jako bič

ou ou jóóó ještě ještě – jsem z něj celá pryč

dlouhý čas pak držela mě tahle žhavá vzpomínka

a následně přišla na svět dvě hejkalí miminka

Hejkal zase řve po lese čílí tím svý kámoše

nejhrůzněji ale ječí když má platit aloše

In a trendy

máš ruksak Puma a tričko Adidas

slipy od Versace a vůni Banderas

na nohou od Batě na míru boty

značkový image obdivu napospas

a skvělou náladu z umělé hmoty

Indiánek

není šance

dát ho Blance

do úst

opar nutí

k rozhodnutí

pro půst

Inu …

plytce se tak životem vinu

někdy vzkvétám jindy hynu

už přežil jsem i rakovinu

jen bůh z toho má asi psinu

ale teď už zas dobře kynu

a nikomu nedávám za vinu

že prachy jaksi vždycky minu

jo, a na hrob nechci hlínu

stačí vápno a trocha slínu

Jarobraní

zas budíme se do jara

kolik jich ještě bude?

zavyje píseň bujará

a jaro ... no prostě všude

ne že by bylo zimy moc

letos to vzala hopem

záhy nám řekla dobrou noc

a přikryla se ... mopem

tož vylétněme do polí

a jak už jednou řek jsem

když hormony to dovolí

těšme se ... třeba sexem

MINIATURY

Květ

Rozevlát

hřívu j e m n ý m dechem

ten závan oslní chřípí

barvu hedvábí očima hltat

černá s bílou splývá

nesměle ostýchavě ochutnat

klanět se před tím květem

kde růžová rudou kříží

ten něžný purpur rozdýchat

do dychtivého chvění

do ozvěny němých výkřiků

do drtivého příboje

do horkých vln

do tsunami...

Táborská

znal jsem jednu z Tábora

chtěla si hrát na lišku

než jsem sehnal zázvora

zmizela mi z pelíšku

Záměna

nazvala mě volem

tak jí horem dolem

tvrdím že jsem Emil

změnila to – debil

Omyl

říkala mi o ní

že jí krásně voní

třu si zrudlou kůži

myslela svou růži

Nemocná

naříkala Eva

že ji bolí střeva

mně to ale neva

spíš je mi to fuk

Smutek

Se žízní je potíž

miluji ji totiž

spolu si zapláčem

nad prázdným lahváčem

Brňák

ze shnilýho prahu

vyřezal jsem Prahu

pražáci se mračí

ale mně to stačí

Odborová

lámala si bába nohu

svěřila se vnučce Lidce

když už teďka nejsem v ROHu

budu v invalidce

Uňk

říkala mi kuňk

uslyšel jsem žbluňk

kouknu a můj truňk

znehodnotil skuňk

Hygienická

naříkala dáma ouvejs

co to divně voní

psali tam že Always

a za týden je po ní

Citová

Pohladil jsem ježka

šlo mi to dost ztěžka

kolem téhle krásné linky

mám já radši kudrlinky

Basketbalová

trefil jsem se do košíku

ze dvou přezrálých fíků

bylo to velmi záživné

a dodnes platím výživné

Radši...

měřeno všemi smysly

mé city jsou jak sysli

ucítí dámský odér

a zalezou do děr

Poly

volala mi slečna Poly

slíbila mi hory doly

pak ale jsem potkal Věru

takže na Poly už nereflektuji

Žabka carevna

políbil jsem dneska žabku

že z ní bude královna

asi jsem se zmýlil kapku

teď mám pusu od bláta

Protichůdné pohyby

jde li objekt zájmu dolů

jdou kalhotky nahoru

nadala mi do volů

scéna jako z hororu

jde li objekt zájmu vzhůru

není třeba slov

Lhář

vy mi pane lžete

a já na to: jděte

dul jsem do ní bludy

že má hezký plíce

Požárnická

zasnila se: hasiči

kluci jako z dubu

takže já mám po šanci

nejsem v jejich klubu

Novinářská

na včerejším bigbítu

byli chlapci od novin

ožrali se tam i tu

řekli spoustu nepřesností

Objevitelská

dobytkové k čerpadlům

řve Kolumbus temně

z koho tu tak táhne rum?

z koše zazní zééměěě

ÚV – čehokoliv

politici v Praze

žijí velmi blaze

nevím kolik berou

ale mě tím zlobí

Lidová

zdálo se to v pohodě
zpívali to v hospodě:
Od úvoza jedou vozy
vezou Anču nemá sekundární pohlavní znaky

Kinedril?

odtušila, prášky? sotva!

jen co vytáhla se kotva

než jsem pohnul malík-

eM blila jako Alík

Seladon

Můj starý děda

dbá na svou krásu

spletl si dreda

ze všech tří vlasů.

Humor

Pro tvůj humor černej

byl jsem ti dlouho věrnej

jasně že to nebyl humor

tys věděla že mám tumor

Modlení?

zdrávas maria, milosti plná

nikdy nevíš, jaká jde vlna

kdo z okolí nastaví ti nohu

ač modlíš se ke svému bohu

a svými skutky naplňuješ víru

...

jaksi nevím, někde to má díru

Něžná

běžně se mi říká Rudlo

ale na to nedbala

povídala hledej Šmudlo

a prádlo si sundala

potom řekla ó bože

a o splynutí a o duších

co dál nevím protože

mám teď stehna na uších

Obroda státní symboliky

mílovými kroky vpřed kráčíme

do budoucna se prudce ženem

jen s despektem na to hledíme

co staří nám zanechali věnem

jablko žezlo koruna a hermelín

drahé symboly čechů odjakživa

už nevyvolávají ani ten spleen

podstatnější jsou hrsti oběživa

že bez znaků nemůže být stát

co tak obálka obšitá zlatou nití

z ní kouká miliónů stopadesát

a pro lva – prášky proti blití

Óda na endoskopii

kol všichni v bílém jak andělů sbor

v pozadí tajuplně září monitor

ten přístroj marně ordinaci nezdobí

na něm zobrazí se moje útroby

kamera malá jako zrnko hrachu

netřeba bát se starý brachu

bez skalpelů krve ba snad i bez mdloby

pacienti už se na lékaře nezlobí

reflektory tak teple lidsky na něj svítí

...

a v hubě šlauch co jiní měli v řiti

Opary

na lukách ráno se mlhy líně válí

přes opar slunce svítí jak zlaťáky v kase

tak i já ač nejsem ráno

mám herpes jak prase

Orba

posvěť nám ó milý pane

to pole často neorané

chladným strništěm to sviští

brázda snad pro pluhy příští

sama od sebe, hle, otvírá se

pod prachem vlhká prsť být zdá se

jež po zrnu chřadne hladově

vstaň oráči teď je to na tobě

a zaboř radlici tu není kámen

Přemysl poslušně vůní zmámen

vnoří se v brázdu uhrančivou

nevidí strniště jen zemi živou

jak Herkules v pluh mocně opírá se

není strniště to niva v plné kráse

pod pluhem uhýbá a zase se vrací

oráč i půda opilí jsou tou prací

a než odpadne šťasten a znaven

půdu svlaží životodárný pramen

Oslava poezyje

parodie

och jak úžasné nosné téma do výše tu stoupe

rým s nerýmem na prkně přes bečku se houpe

to báseň medonosná se v prdu slávy koupe

jak božská ... jak fluidální ...

ten či onen ... nomen omen

šakalí záře v jednoznačných jinotajích

trysk želvy v parném dusnu na pólu

severním

staň se mou chotí šavlozubá smrtko!

a skončíš sebevraždou

tak je to s každou!

100 bodů uděleno!

nádherná z kostí ženo

rybáři na Sinajské poušti však ví

že my básníci sladce spíme

na shnilých vavřínech

ukradených

z rakví

Podzimní melancholie

zamrzl lístek z javora

a taky žrádlo slepicím

někdy závidím jepicím

že zima, ta potvora

míjí je ...

když umírají v létě

Podzimní romantika

perleťové opary rána

rozehnalo hejno vraní

cylindr větrného pána

listový závoj jeho paní

na nebi slunce studené

hřeje už jen samo sebe

kapoty aut jsou zrosené

a klika pod rukama zebe

to podzim brouzdá dokola

oblohou prohání draky

a pole ta jsou už dohola

podzim mě sere ...

a zima taky

Povzdech

rozkošných prdelek z nichž dech se tají

těch je plný svět

však takových, co se k tobě trochu mají

nebude víc než pět

:-(

Knihovna

každý si táhneme svůj kříž

ať veřejně a nebo skrytě

za zavřenými víčky bdíš 

a neptáš se kdo chytá v žitě

přelet nad hnízdem kukaččím

usvědčí ze lži psychiatra

z těch jeho keců dnes jen vím

po rumu rychle tvrdnou játra

kde zůstal malý velký muž

přes malost se ho velcí báli

čas popojel a dneska už

velcí jsou vlastně dosti malí

hledíme jen na teřich svůj

marně básník navzdory zpívá

když místo másla mažeme si lůj

a hlídáme jestli se někdo dívá

Švejka na piedestal stavíme

národ pokleslých charakterů

že Hašek hajzl byl tajíme

a žijem hlavně na sekeru

snad vrátí se obrozenecké časy

ze sudu tlakem vyletí zátka

k defenestraci pohnou se masy

čím končí Čapkova Matka?

nad mrtvými sny básníka

u katafalku připíjí se mlíkem

snad neurazila jemná kritika

i tak ale končím vykřičníkem

Němota

se zavřenými ústy hledám jiný způsob křiku

plechovou plechovku kopu po chodníku

graffiti křičí, ale příliš jemně

nic pod čím by se otřásala země

ale myšlenky …

zaťaté zuby ven nepustí ni špetku řvaní

na jazyku uzel  urputně se brání

modlitbou propaluji díru do mraků 

otčenáš, je pryč čas zázraků?

ale myšlenky …

hulákám ticho, jen ticho je kol slyšet

ozvěnou zní hebký medvídek z plyše

právě nečinností proveden je čin 

bohužel, němota nás nezbavuje vin

ale myšlenky … ty řvou jak hluchý džin

Obyčejná …

dám si ruský kaviár

bez ubrousku

jen z obyčejnýho papíru

nechám si ušít vietnamky

z tchajvanské gumy

ale budou na míru

koupím si auto

drahé značky

a vyjedu s ním do pole

možná že druzí

závistivci

jen řeknou mi ty vole

pak ti dám pusu

obyčejnou

nebude ani na míru

uvařím kafe

taky obyčejný

v malém pátečním vesmíru

Omluva kočkám

obuju ořechový skořápky

jak se to kdysi dělávalo kočkám

snad stejného efektu se dočkám

neuvidím si na drápky?

ALE …

rozklouzaný svět letí

kvapem vstříc mému čumáku

říkám nu što? mám tě na háku

musím jít vynést z duše smetí ...

On the road

trochu mi podjely nohy

když stál jsem na zastávce směrem svět

ještě nekvetly hlohy

a já se nechtěl vracet zpět ...

Panenství

propletenými prsty

rozplétanými touhou

úzkostně držíš si klín

pod přísným okem

plyšového Mikymause

TA (s kosou)

Někomu na ZLATÝ GONG

někomu na kus kolejnice

ZAZVONÍ

ale obojí je stejně

D E F I N I T I V N Í

Vyznání

nevím proč, ale stále vidím svět

očima svých dvaceti let ...

i když ty oči už tolik neslouží

občas omylem šlapu do louží

taky alkoholu víc než dříve snesu

a spíše vyjímečně dostanu se k lesu

ale tím se zas tak moc nechlubím

to jen minulost svým křídlem holubím

zamává a stydno je mi psát

že číslovka věku končí už na „sát“

a čas, ten pitomec, že říká mi bacha

znám Makropulos, ty nejsi její brácha

tak nevím, měl bych mu snad věřit

nebo dál jen mladým okem měřit?

poraďte ...

neporadíte ...

tak dál budu vytloukat klínem klín

smát se životu z těla rozvalin

a až poslední tóny zazní hranou mnohou

řeknu: jdu, ale je mi dvacet a trhni si nohou

...a dál

do prostoru marnosti

vystrkuji ostny pudu sebezáchovy

vytvořím neurčené body

sítem dneška procedím přešlé roky

postraším budoucnost

a půjdu dál ...

Básník a čas

co skrývá se za plevelem slov

do nicoty tužkou poslaných

tóny fanfár anebo nářek vdov

a za rohem zní ďáblův smích

čas si odpočívá i když nestojí

stejně se nedá nijak obejít

vyhrává kdo se nikdy nebojí

a stačí málo, jen víc chtít

nemám choutky na titul básníka

ten pro sebe zabrali si jiní

a čas? ten neúprosně utíká

jen tužka ještě papír špiní