VĚČNÝ ŽIVOT

Ladislav Szalai

Copyright© 2014 by Stanislav Plášil – nakladatelství VIKING

Copyright© 1998 by Ladislav Szalai

Copyright© 2014 Cover by qelb

Všechna práva vyhrazena. Žádnou část této knihy není dovoleno použít nebo jakýmkoli způsobem reprodukovat bez souhlasu autora či nakladatele.

ISBN: 978-80-7482-125-7 (ePUB)

ISBN: 978-80-7482-126-4 (MOBI)

ISBN: 978-80-7482-127-1 (PDF na CD)

Věčný život

Naivní letní báseň

Letní dívka

Večer

Jarní milenci

Smuteční

Hluboká hvězda

Výlov

Podivná hádanka

Letní noc

Milostná báseň

Láska

Podzim

Marná láska

Píseň dívky

I báseň je meč

Pohádka z dětství

Vzpomínka

Jarní mlhy

Hluboká voda

Zelená jablíčka

Temná báseň

Milenci v dešti

Podzimní čekání

Odchod marnotratného syna

Zimní host

Střídání času

Podzimní loučení

Dvoukolejka v horách

Jména bolestí

Hvězda

Nemocný

Daleká hvězda

Já a Ty

Co jsme

Naivní jitřní báseň o štěstí

Malá ranní hudba

Písnička

Hra

Zářivá

Hořící květ

Večer

Listopad

Maličká sestra

Lidstvo

Návrat

Básníci

Ztracená

Pravdivé zrcadlo

Věčný život

Čerň

Nekrolog

Malá báseň o dešti

Povídka

Rána

Po bouři

Záblesk

Úžas

Pyšné umírání

Bílá vánoční báseň

Báseň o průzračné vodě

Prázdná místa

Daleko na podzim

Konec října

Nová zem

Skoro dětská vzpomínka

Veliká láska

Dítě

Vzdálený zpěv

Chlapec ve večerním obilí

Z dětství

Starý kout

Dávná dívčí píseň

Setkání

Smrt

Testament

Moře

U ohně

Krystal

Smrtihlav

Hadí píseň

Černá

Plačící dívce

Lidé

Hříšné jablko

Říjnová

Zamilovaná

Poslední tma

Do času…

Neviditelný pták

Zimní večer

Jaro

Štěstí

Noční cesta

Zpráva

Letní báseň

Klekání

U kulatých ohníčků

Počítám životy

Zimní příběh

Déšť

Nedýchám

Noc

Tichá poezie

Usínající dívce

Vzpomínka

Básnička

Skloňování ve dvou

Otázky

Dlouho

Epilog

O smrti

Motto

Obraz života a smrti

Ze snů

Věčný život

Ladislav Szalai

Další knihy nakladatelství VIKING

Edice CONAN

Edice Učte se anglicky s vtipem

Edice Borgentown – město hrůzy

Sci-fi & fantasy

Pohádky

Horory

Humor

Romány ze současnosti

Knihy vzpomínek

Historické romány

Světová klasika

Romantika

Napětí

Recepty

Básně

Slovo nakladatele k NEPLATÍCÍMU čtenáři

Věčný život

(Výběr básní z let 1998 – 2012)

Romance Szalaiové

z rodu zlatých slunečnic

Naivní letní báseň

Třista třicet tři

stříbrných křepelek

zářilo za noci

pod lístky jetele

Spadané hvězdy

umět z vás číst

stanu se pokladníkem

křepelčích hnízd…

Letní dívka

Slunce zapadni

za její modré plavky

než ze skluzavky

slétne do vody

Ať jen se rybářům

roztočí oči

a roztají splávky

na celém povodí

Večer

Vezmi mě sebou

do hloubek

a nauč mě zpívat

Teskním tu nahoře

V dlani mi uhořel

bílý holoubek…

Jarní milenci

Po připínáčcích blesků

přešla kalná voda

Pramínek zipu ti roztál na blůze

Marně jsme hledali stezku

a tak jsme šli

po duze…

Smuteční

(babičce)

Ještě tě zaslechnout

jsi-li v té dálce

ještě tě zahlédnout

zamávat ti

a pak ti poslat

bouřku po fialce

sladkou jak ohníček

z bramborové nati

Aby tě nebolelo ticho…

Aby tě nepálil stesk…

(Možná že po duši

nezbude tělo

Možná že zbude

jen bílý blesk)

Hluboká hvězda

Hledám v černém

nejčernějším lese

strom s nejhlubšími

kořeny

Tam dole

ticho pramení

Tam dole

ticho roste

jak vlna v éteru

jak úzkost krystalky

Pod nekonečným

černým mostem

malá hvězda stříbrná

svítí do dálky

Výlov

Zařízli mělčinu

hlubokou sítí

V měkkých neckách bahna

houpe se svět

Vyprahlým polednem

jde v holínkách rytíř

Na břehu svítí

zlatý hvězdolet

Podivná hádanka

Sedm dítek na hrobě

Sedmikrása se zasměje?

Letní noc

Komín noci

plný křepelek

Zvířata hlíny 

podhrabala plot

Ticho Na moři hořící dům

Zrcadla zády k zrcadlům

Vzdalující se

bod

Milostná báseň

Je tělo uvnitř tělo naproti

a tělo kdesi mimo

V něm všechny

pohyby zebou

Je sykot osik

krvavá blána nad duší

a malá ústa

mezi mnou a tebou

Láska

Dálnicí mezi rty a klínem

láska se vine

cestička k zvířeti

Poutníku ve mně už

ó kéž se minem

Lítosti podestel

krásnému hříběti…

Podzim

Hrubou vodou října

smirkované požáry

na březích lesa zakotvily

V rudnoucí říji barev

šalmaje větrů steskem prochladlé

lákají laně do vřesovišť mlh

(Jak je mi úzko z velikosti kroku

za kterým zůstala cesta i poutník)

Vrať se…

Marná láska

Jak malí

jsme v těle matky

Jak velcí

jsme v sobě…

Oklikou marné lásky

vracíme se k sobě

Jsme svá

oběť…

Píseň dívky

Můj malý bělásku

v sedmikrásách

umírám na lásku

vzdálenou na sáh

Jako cesta

i když po ní už po sté jdeš

je stále před tebou

co miluješ…

I báseň je meč

I báseň je meč v pochvě meč v purpuru

a zarezne když dlouhý čas

nezjitří něčí rány

Nejraději stíná hlavy chlapcům kteří snili

až do svítání

V tom že se báseň svléká

je úděl osud lest

a tajné sdělení že dosud někdo žije

I báseň je meč v pochvě meč v purpuru

Pohádka z dětství

Za sladce zemdlených

červnových vánků

babička sypala

na dvorek majoránku

Jednou šel kolem anděl

krásný až srdce stůně

„Kudy se jde do nebe?“

„Jdi tam

kam letí vůně…“

Vzpomínka

Viděl jsem rosu

padat z nebe

a svítit

na rubu stébel

Večer jak plášť

přehozený přes dům

do trávy

vyležel hvězdu

Jarní mlhy

Po břehu černé dálnice

lancknechti mlh jdou z měsíce

V pařátech stromů slavík stísněně klokotá

Ležím Dívám se Z dlaně do hlíny

pomalu odtéká mi čára života

Hluboká voda

I kdyby deště

nejhlouběji rubaly

hluboká voda

se u dna nezkalí

I kdyby oheň

břehy znetvořil

hluboká voda

u dna neshoří

Jen ať si zuří bouře

krutá nevzhledná

hluboká voda

je bezedná

Zelená jablíčka

Miláčku viděl jsem

po řece plout

zelená jablíčka

Nikdo neví

kam je unášel proud

Po vodě

plula jablíčka

a byla zelená

Miláčku nebuď

z toho smutná

Jabloň byla

asi zemdlená

a podklesla jí kolena

Voda teď

trpce chutná

Temná báseň

Tma rozpažila

v dlouhých vlasech luny

spálené černé paže

Jsem sám

jak otisk svíce na rakvi

a čekám až mě hlína smaže

Žloutnou mi ústa

jak se nahlas směji

Můj pláč mě polyká

Zbytečná duše

pro tělo z hlíny

Taková oklika!

Milenci v dešti

Ve vzduchu visí pták

se stříbrnými střívky

Zátočinou parku

pluje kolébka dívky

Běžím jí naproti

po břehu písečné říčky

Voda mi odplavila ústa

Líbám na střevíčky

Podzimní čekání

Čekám na vítr

až se obrátí

Čekám s kamennou

opratí

V úvozu proseb

rukama lomím

Tváří mi prorůstají

podzimní stromy

Odchod marnotratného syna

Tak ještě sbalit vzpomínky

do staré pavučiny

a srovnat hodinky

podle maminčiných vrásek

Tak ještě pohladit

plaňkovou branku

a zpět ji zasadit

A pak si na nádraží

koupit pohlednici

a do dětství ji poslat

po krásné polednici

Zimní host

Jak zdivočelé

hrobařovy kočky

na okno v noci

škrábou vločky

A na zdi syté

láskou a polibky

praskají tiše

larvy omítky

Usnul jsem Nespím

Kde se vzal tu se vzal

na druhé straně očí

někdo zaklepal

Střídání času

Měsíc se svezl

pod linku

Svítá V kamení pláčou

květy pelyňku

Ráno je vzhůru

Roztaje

Každé světlo

má černé okraje…

Podzimní loučení

Je podzim Cesta na jih

svítí jak alpaka

Tažní ptáci

zaklínovali oblaka

Hadrářky mlhy servaly

se stromů šaty bolavé

Na staré lípě poslední list:

mé srdce krvavé

Dvoukolejka v horách

Něžně zvoní kapky

na kolejích v horách

Deště tudy jezdí

kámen orat

Pod hlubokými pražci

voda hlínu žene

Vlak zastaví

až u pramene

Jména bolestí

Jdu lesem a strašně se divím:

zase strom

A hlína zezdola mi očichává nohy

Zase hlína

Znát aspoň zrcadlo

na teď a na potom…

Znát jména bolestí

a hned je zapomínat

Hvězda

(Romance)

Hvězda letí

Usmějte se děti

Usmějte se znova

Je to asi nova

Usmějte se děti

Láska neumírá

Když zazáří naposled

zbude po ní víra

Nemocný

Mám strach

Když jsem byl dítě

nahmatal jsem v kupce sena

tvář mrtvé polednice

Dodnes slyším

jak vítr roztahuje sítě

a na severní straně domu

žloutnou okenice

Před chvílí jsem potkal stařenu

Měla v zorničkách hada

a smála se

až usychala hlína

Dívám se do zrcadla

skrze její záda

Oči se mi klíží:

RAKOVINA

Daleká hvězda

Na dalekou hvězdu

usedl bílý holub

Zavřel oči

a zpívá

hlavou dolů

Je noc

Člověk nevidí hvězdu